3/381/595/26
381/2340/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року місто Фастів

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №965709, 12.04.2026 близько 19 год 40 хв за адресою м. Фастів, вул.. Строкова,40 ОСОБА_1 неналежно утримувала собаку по кличці «Дейзі», внаслідок чого остання вибігла з вольєру та вкусила ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши тілесні ушкодження
На електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 14.05.2026, в якій остання клопотала провести засідання по справі без її присутності, провину визнала, дадаткових пояснень та клопотань не подавала.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.3 ст.154 КУпАП з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи у даній категорії справ є необов`язковою.
Зважаючи на положення ст. ст. 268, 277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Така позиція суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, у Рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана:
-забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону;
-дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.
Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.
Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.
Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити:
-безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною;
-безпеку супроводжуваної домашньої тварини;
-безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою;
-наявність повідка для здійснення вигулу собак та інших домашніх тварин, які можуть становити небезпеку для життя чи здоров`я людини, поза місцем постійного утримання таких тварин, а також намордника на собаках порід, що включені до Переліку небезпечних порід собак, що затверджується Кабінетом Міністрів України;
-наявність на домашній тварині нашийника з ідентифікуючими позначками.
При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.
Дозволяється утримувати:
домашніх тварин - у квартирах, де проживає кілька сімей, - лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири. При цьому не дозволяється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування;
домашніх тварин - у "зоокутках" дитячих, освітніх, наукових, санаторно-курортних і оздоровчих закладів - з дозволу відповідного органу за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини;
домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї;
домашніх тварин - юридичними особами: для охорони - в обладнаних приміщеннях або на прив`язі; для дослідної мети - у вольєрах, біологічних клініках (віваріях) або в розплідниках;
собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках.
Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за Утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Відповідно до ч.3 ст. 154 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Згідно з ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як встановлено судом, заявниця зі своєю донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проходили повз будинок АДРЕСА_2 , пес безпородний по кличці «Дейзі», що належить ОСОБА_1 , вибіг з подвір`я будинку АДРЕСА_2 та вкусив доньку заявниці за ногу, в результаті чого дитина отримала тілесні ушкодження. Внаслідок цього було завдано шкоди здоров`ю ОСОБА_2 . 
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №965709;
- рапортом від 12.04.2026, відповідно до якого заявниця зі своєю донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проходили повз будинок АДРЕСА_2 , з подвіря вибігла собака двірняка та та вкусив дитину заявниці за ногу, в результаті чого дитина отримала тілесні ушкодження та направлена до Фастівської БЛІЛ;
- поясненнями ОСОБА_3 від 12.04.2026, за вказаною адресою проживає тривалий час, 12.04.2026, остання разом зі своєю дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 йшли з магазину, який знаходиться вкінці вул.. Строкова, з подвіря вибігла собака та вкусила мою доньку, я відразу постукала у хвіртку, але там ніхто не відчинив. Собака вибігла з будинку АДРЕСА_2 ;
- заявою ОСОБА_3 від 12.04.2026, в якій клопотала притягнути до відповідальності власників собаки, яка вкусила її доньку, завдавши їй тілесних ушкоджень;
- заявою ОСОБА_3 від 13.04.2026, в якій остання вказала, що це не перший випадок агресивної поведінки собаки, за цією адресою; раніше її також кусала інша собака з цього ж двору і собаки неодноразово вибігають за межі подвір`я та проявляють агресію до перехожих; мешканці неодноразово робили зауваження власникам, однак жодної реакції немає; суіди також підтверджують, що це непоодинокий випадок. Окрім того собаки перебувають у неналежному стані (видно ознаки виснаження), що може свідчити про неналежне утримання тварин. Вважає, що власники собак порушують правила утримання тварин та наражають оточуючих на небезпеку, просить притягнути власників собак до відповідальності;
- поясненнями ОСОБА_1 від 14.04.2026 про те, що 12.04.2026 остання перебувала у сестри за адресою АДРЕСА_3 . На території домоволодіння ОСОБА_1 знаходився її собака по кличці «Дейзі» (безпородна). Собака, що належить ОСОБА_1 , вибіг за межі домоволодіння та вкусив дитину, ОСОБА_1 дізналася про інцидент зі слів матері дитини ОСОБА_4 , яка повідомила мені про це по телефону. Вину в неналежному контролі за утримання тварини визнає повністю. Зобов`язується надалі забезпечити належні умови утримання собак та не допускати подібних випадків;
- довідкою КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» від 12.04.2026, яку видано ОСОБА_2 в тому, що вона звернулася на приймальне відділення КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» о 20 год 25 хв 12.04.2026. Діагноз: укушена рана н/з лівого стегна;
- фотознімками із зображенням собаки та кусаної рани; 
- заявою ОСОБА_1 від 14.05.2026 , в якій остання клопотала провести засідання по справі без її присутності, провину визнала, дадаткових пояснень та клопотань не має;
- рапортом від 25.05.2026, в якому вказано індивідуальні ознаки тварини (собаки): кличка Дейзі, порода – безпородна; стать – жіноча; окрас та розмір – чорного кольору, з білими плямами на грудях і лапах, невеликого розміру, ветеринарна документація на тварину відсутня, фотознімок собаки для її ідентифікації долучено до матеріалів.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй, передбачених ч.3 ст.154 КУпАП, правопорушеннях.
Під час розгляду справи судом встановлено пом`якшуючу обставину - визнання вини правопорушником, обтяжуючих обставин судом не встановлено, що враховано при обранні адміністративного стягнення, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.154 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 33, 37, 38, 154, 221, 248, 249 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати  ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп, з конфіскацією тварини, а саме собаки. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави 665 грн 60 коп судового збору.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15-ти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати штрафу в вказаний термін, підлягає стягненню з порушника подвійний розмір штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Євгенія ЧЕРНИШОВА