КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа № 761/1906/26
Апеляційне провадження
№ 33/8242935/2026 
ПОСТАНОВА

28 травня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабій Ірини Миколаївни на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Стальбудмонтаж», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України,

установив:

постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 106 803грн 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665грн 60 коп.
На вказану постанову судді 8 травня 2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабій І.М. через електронний кабінет у системі «Електронний суд» подала апеляційну скаргу до Шевченківського районного суду міста Києва, яка разом з матеріалами справи надійшла до Київського апеляційного суду 18 травня 2026 року.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабій І.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що вказана постанова була підписана суддею кваліфікаційним електронним цифровим підписом 1 травня 2026 року, надіслана до електронного суду 2 травня 2026 року та доставлена до електронного суду 3 травня 2026 року, а відтак отримана нею 3 травня 2026 року.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бабій І.М. зазначає, що оскільки копія постанови отримана нею у електронному суді 3 травня 2026 року, апеляційна скарга подається в межах десятиденного строку з дня отримання судового рішення, а тому є всі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущено з поважних причин.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже, строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року закінчився 24 квітня 2026 року.
За загальним правилом, пропущений процесуальний строк підлягає поновленню, якщо причини його пропущення є поважними.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами. Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в статті 129 Конституції України.
Разом з цим, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).
З матеріалів справи вбачається, що матеріали за протоколом про порушення митних правил, складеного стосовно ОСОБА_1 , надійшли до Шевченківського районного суду міста Києва 23 січня 2026 року.
Судове засідання було призначено на 6 березня 2026 року, про що ОСОБА_1 6 лютого 2026 року було надіслано судову повістку про виклик до суду, яку він отримав 10 березня 2026 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (с.с. 85).
У судове засідання 6 березня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, наступне судове засідання було призначено на 14 квітня 2026 року, про що ОСОБА_1 26 березня 2026 року було надіслано судову повістку про виклик до суду, яку він отримав 2 квітня 2026 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (с.с. 90).
Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судовий розгляд протоколу про порушення митних правил, складеного стосовно нього та про судове засідання, призначене на 14 квітня 2026 року, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, на власний розсуд розпорядившись своїми правами бути обізнаними про результати судового розгляду.
Доводи захисника  ОСОБА_1 - адвоката Бабій І.М., що копія постанови отримана нею у електронному суді 3 травня 2026 року, не є обставиною, яка свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року, так як діючими нормами КУпАП не передбачено, що строк на апеляційне оскарження постанови судді обраховується з дня отримання копії постанови суду. 
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року, які б об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 та його захиснику - адвокату Бабій І.М. оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк, тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14 квітня 2026 року не встановлено. 
Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовляється, апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Бабій І,М.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабій Ірини Миколаївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України, відмовити.
Апеляційну скаргу повернути адвокату Бабій Ірині Миколаївні.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт