КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року справа № 340/2282/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (далі – Управління), Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (далі – Управління 2) про визнання протиправними і скасування рішень й зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідачів про визнання протиправними і скасування рішень від 25 лютого і 14 березня 2026 року, якими відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.
Водночас просить суд зобов`язати Управління 2 зарахувати до страхового стажу весь період навчання на території Російської Федерації і призначити пенсію.
Пояснив, що відповідачі безпідставно не зарахували до страхового стажу весь період навчання на території Російської Федерації, що вплинуло на призначення пенсії. 
Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.67-70). 
Пояснило, що страховий стаж не досяг 12 років, що виключає набуття права на пенсію по інвалідності.
Управління 2 також заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.44-49).
Підстава відмови у призначенні пенсії така ж як і в Управління.
21 квітня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.38-39).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає у м.Київ (а.с.17-19). 
24 листопада 2025 року відносно позивача визначили стан інвалідності (3 група) строком на 1 рік (а.с.12-13). 
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.8-9). 
За принципом екстериторіальності заяву передали на розгляд Управління (а.с.8-9).
25 лютого 2026 року Управління відмовило у призначенні пенсії (а.с.8-9).
Підстава – страховий стаж не досяг 12 років (08 років 27 днів).
Не зараховано до страхового стажу періоди навчання і праці на території Російської Федерації та певні періоди підприємницької діяльності.
06 березня 2026 року позивач повторно звернувся до Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії (а.с.10). 
За принципом екстериторіальності заяву передали на розгляд Управління 2 (а.с.10).
14 березня 2026 року Управління 2 відмовило у призначенні пенсії (а.с.10).
Підстава – страховий стаж не досяг 12 років (10 років 27 днів).
Не зараховано до страхового стажу період навчання на території Російської Федерації з 01 січня 1992 року по 24 лютого 1994 року і певні період підприємницької діяльності.
Певний період підприємницької діяльності не зараховано до страхового стажу, оскільки за нього не сплачено страхові платежі.
ОСОБА_1 не оскаржує рішення Управління 2 в частині незарахування періоду підприємницької діяльності. 
Позов подано до суду 13 квітня 2026 року (а.с.1-5).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, на день звернення зі заявою про призначення пенсії позивачу виповнилось 50 років.
Приписами частини 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон) встановлено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років. 
Отже, ОСОБА_1 набуде право на пенсію по інвалідності, якщо страховий стаж досягне 12 років.
Управління і Управління 2 територіальні підрозділи Пенсійного Фонду України.
Тому Управління 2 визнало протиправним рішення Управління в частині обчислення страхового стажу (збільшило страховий стаж до 10 років 27 днів на підставі одних і тих же документів при поданні іншої заяви про призначення пенсії).
Таким чином суд дослідить лише питання правильності обчислення страхового стажу Управлінням 2 з урахуванням позовних вимог (не оспорювали питання зарахування усіх періодів підприємницької діяльності).
Так, приписами пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон 2) визначено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Закон 2 визначає правила зарахування до страхового стажу певних періодів навчання, праці і інше, які мали місце до 01 січня 2004 року, оскільки з цієї дати набрав чинності Закон, котрий встановив нові правила.
ОСОБА_1 з 1990 року по 24 лютого 1994 році навчався у Лікіно-Дулевському автомеханічному технікумі (Російська Федерація) (а.с.14-16).
Отже, Управління 2 зарахувало до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1990 року по 31 грудня 1991 року. 
Такі дії доводяться розрахунок страхового стажу (а.с.11).
Повний період навчання не зараховано до страхового стажу з такої підстави. 
Так, 13 березня 1992 року набула чинності Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі – Угода).
Приписами частини 1 Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Приписами частини 2 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Приписами частини 2 статті 13 Угоди визначено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Російська Федерація припинила участь в Угоді з 01 січня 2023 року.
Дію Угоди для України припинено з 19 червня 2023 року.
Позивач навчався на території Російської Федерації у час, коли остання і держава Україна не припинили участі в Угоді.
Тому весь період навчання на території Російської Федерації має бути зарахований до страхового стажу.
Отже, відповідачі безпідставно не зарахували до страхового стажу весь період навчання на території Російської Федерації.
Захист порушеного права полягає у визнанні протиправними і скасуванні рішень відповідачів про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії.
Постає запитання: кого і яку заяву суд може зобов`язати повторно розглянути? 
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають знову застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. 
Таке і неможливо, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії. 
Тому повторно розглянути заяву має той орган, який вперше встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.
Ним є Управління.
Такий висновок відповідає інтересам позивача, бо для визначення дати, з якої призначають виплату пенсії, враховують дату звернення.
Отже, позов належить задовільнити частково.
Судові витрати становлять сплату судового збору у сумі 1064,96 грн (а.с.28). 
Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.
Судові витрати належить сплатити відповідачам в рівних частках, оскільки обоє допустили порушення права ОСОБА_1 . 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25 лютого 2026 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності на підставі заяви від 17 лютого 2026 року.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 14 березня 2026 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності на підставі заяви від 06 березня 2026 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 17 лютого 2026 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01 січня 1992 року по 24 лютого 1994 року.
Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код 20632802; ву.Соборна,7А м.Кропивницький Кіровоградська область) і Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (код 13559341; вул.Ольжича,7 м.Житомир Житомирська область) в рівних частках на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1064,96 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ