Єдиний унікальний номер 722/808/26 
Номер провадження 3/722/228/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ 002401Е, складеного 17.03.2026 року начальником відділу інспекторів прикордонної служби ОСОБА_2 зазначено: «17.03.2026 о 10:30, на напрямку 0067 прикордонного знаку, на відстані 4000 метрів до лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, на ділянці відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ок.н.п. Вашківці, що на території Вашковецької сільського територіальної громади, Дністровського району Чернівецької області, прикордонним нарядом «Група реагування» був виявлений гр. ОСОБА_1 спільно з гр. ОСОБА_3 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Республіка Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9,12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП».
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, проте його захисник Протас О.М. надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, просив при вирішенні справи по суті врахувати раніше подані заперечення.
Так, у надісланих 09.06.2026 року запереченнях на протокол захисник Протас О.М. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважають, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, а докази, долучені до матеріалів, не підтверджують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Зі слів ОСОБА_1 , 16.03.2026 року він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 вирішили здійснити поїздку територією Хмельницької та Чернівецької областей з метою відпочинку, ознайомлення з місцевістю та огляду природних ландшафтів регіону. На момент його затримання місцевість йому була незнайома, він не орієнтувався щодо точного проходження лінії державного кордону та не усвідомлював відстані до нього. Будь-яких дій, спрямованих на його подолання або незаконне перетинання не вчиняв. Мета його поїздки полягала виключно у відпочинку, ознайомленні з місцевістю та проведенні вільного часу. При цьому, сам по собі факт перебування особи у прикордонному районі або на певній відстані від державного кордону не свідчить про наявність умислу на його незаконне перетинання та не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 затримано безпосередньо при перетині державного кордону. Крім того, до матеріалів справи не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 здійснював підготовку до незаконного перетинання кордону. Відсутні й будь-які свідки, які б могли підтвердити обставини, викладені у протоколі. Всі висновки посадової особи ґрунтуються виключно на власних припущеннях та суб`єктивному сприйнятті подій. Наявні в матеріалах справи протокол та інші додані до нього документи не відповідають критеріям належності, допустимості та достатності доказів і не підтверджують ані події, ані складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положення ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднуються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими.
Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.
Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Тобто, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, в діях особи має місце за умови вчинення вказаною особою будь-яких активних дій, які б свідчили про спробу перетинання нею державного кордону України поза пунктом пропуску.
Згідно частин 1-3 ст.9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №002401Е від 17.03.2026 року та протоколу про адміністративне затримання від 17.03.2026 року, 17.03.2026 року о 10 год. 30 хв., в 4000 метрах до лінії державного кордону, в адміністративних межах н.п. Вашківці Дністровського району було виявлено та затримано ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , які вчинили спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктом пропуску через державний кордон України.
Однак, вказані відомості зазначені в протоколі, не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували про намір  ОСОБА_1  перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску, фіксацію безпосереднього моменту як факту незаконної спроби перетинання державного кордону на відповідній ділянці, так і факту вчинення таких дій безпосередньо  ОСОБА_1  у групі з іншими особами, а лише констатують факт затримання останнього спільно з іншою особою на значній відстані від лінії державного кордону.
Крім того, інші наявні в матеріалах справи письмові докази, рапорт старшого прикордонного наряду ОСОБА_4 від 17.03.2026 року та схема затримання від 17.03.2026 року, не є беззаперечними доказами вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, оскільки не містять у собі відомостей на підтвердження наявності в його діях умислу на спробу Натомість, із змісту заперечень на протокол надісланих до суду захисником встановлено, що у ОСОБА_1 будь-яких дій, спрямованих на спробу незаконного перетинання державного кордону не було. Мета його перебування у прикордонній зоні, на місцевості якої він не орієнтувався, полягала виключно у відпочинку, ознайомленні з місцевістю та проведенні вільного часу. При цьому, сам по собі факт його перебування на певній відстані від державного кордону не свідчить про наявність у нього умислу на незаконне перетинання кордону.
За змістом статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів щодо наявності у ОСОБА_1 17.03.2026 року прямого умислу на здійснення спроби незаконно перетину державного кордону поза пунктом пропуску через державний кордон України групою осіб, як і відсутні докази того, в чому саме полягала спроба ОСОБА_1 незаконно перетнути державний кордон України. Відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За загальним правилом склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок).
Відтак відсутність будь-якої з названих ознак виключає наявність складу адміністративного правопорушення.
При ухваленні судового рішення суддею враховано практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовується як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Отже під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та керується стандартом доведення вини «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, вважаю, що дослідженими доказами не доведено наявності в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення спроби перетинання державного кордону поза пунктом пропуску, а відповідно не доведено його вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення.
У зв`язку із викладеним, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст.7, 9, 245, 247, 251, 252, 255, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП – закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.
Суддя     С.В.Унгурян