ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р. Справа№ 927/159/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

при секретарі судового засідання Муковоз В.І., 
за участю представників:
від позивача - Громніцький Ю.П.,
від відповідача - Очколяс О.В., 
розглянувши апеляційну скаргу Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільчі мережі України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 про забезпечення позову у справі №927/159/26 (суддя Шморгун В.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільчі мережі України" в особі Чернігівської філії, про зобов`язання здійснити перерахунок.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільчі мережі України" в особі Чернігівської філії, у якому позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з розподілу природного газу за період з 06.12.2025 по 10.02.2026 пропорційно до кількості днів фактичного надання послуг, виключивши з розрахунку суму коштів за період, у якому послуги не надавались.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації, об`єкт газоспоживання позивача зазнав пошкоджень, що призвело до повної відсутності можливості споживання природного газу та користування послугою з його розподілу. У зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом №24/12/25, у якому зазначив про неможливість приймати та використовувати газ та просив у період припинення розподілу не здійснювати нарахування плати за послугу з розподілу природного газу, на що відповідач відмовив позивачу у припиненні нарахування плати за послуги з розподілу природного газу, що і стало підставою для звернення до суду.
25.03.2026 позивач через підсистему "Електронний суд" подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт", розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Жавинка, вул. Теплична, 4, кадастровий номер земельної ділянки 7425583400:04:000:9004, у тому числі на підставі заборгованості, яка є предметом спору у цій справі. 
У поданій заяві позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт", розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Жавинка, вул. Теплична, 4, кадастровий номер земельної ділянки 7425583400:04:000:9004.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає про отримання ним повідомлення від Чернігівської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" № 568 від 18.03.2026 про припинення (обмеження) газопостачання, відповідно до якого у зв`язку з нібито наявною заборгованістю за послуги розподілу природного газу позивачу запропоновано у строк до 07:00 години 01 квітня 2026 року самостійно відключити газоспоживання та підготувати обладнання до пломбування, з попередженням про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги припинення (обмеження) газопостачання буде здійснено у примусовому порядку. 
Позивач зазначає, що у зв`язку з пошкодженням обладнання фактичне споживання газу є значно меншим за встановлену величину замовленої потужності.
Таким чином, на думку позивача, на момент звернення до суду із цією заявою існує не абстрактна, а конкретна, документально підтверджена та обмежена у часі загроза припинення газопостачання об`єкта позивача, яка прямо випливає зі спірних правовідносин та ґрунтується на тих самих нарахуваннях, правомірність яких є предметом судового розгляду у даній справі. З огляду на викладене, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі створює реальну загрозу істотного порушення прав та законних інтересів позивача, ускладнення або неможливості їх ефективного судового захисту, а також призведе до зміни фактичного стану правовідносин сторін, що є неприпустимим.
За таких обставин позивач вважає, що існує реальна та обґрунтована загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти відповідача може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист прав позивача.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 у справі №927/159/26 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт", розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Жавинка, вул. Теплична, 4, кадастровий номер земельної ділянки 7425583400:04:000:9004, у зв`язку з наявністю заборгованості, яка виникла за спірний період - з 06.12.2025 по 10.02.2026; у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" про забезпечення позову в іншій частині відмовлено.
Так, задовольняючи частково заяву суд вказав, що враховуючи звернення споживача до суду за захистом своїх прав, суд може на час вирішення цієї справи, яка стосується відсутності обов`язку сплати за надані послуги з розподілу природного газу за період з 06.12.2025 по 10.02.2026, заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт позивача лише у зв`язку з наявністю заборгованості, яка виникла за спірний період.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу. 
Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення у даній справі. 
В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню в частині вжиття заходів забезпечення позову, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).
Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18.
Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №904/5876/19.
Разом з тим, оскільки предметом позову (забезпечити який просив його заявник) є вимоги немайнового характеру, а саме про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з розподілу природного газу, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому у таких немайнових спорах необхідно досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Наведена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Верховного Суду 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі №916/3245/19 та від 14.04.2021 у справі №910/11177/20.
Позивач зазначає про те, що припинення газопостачання призведе до повної зупинки діяльності на об`єкті позивача, втрати можливості генерувати дохід, неможливості відновлення обладнання. 
Отже, за доводами позивача, припинення газопостачання унеможливить ефективний захист його інтересів. 
Колегія суддів вказує про недоведеність заявником того, що невжиття заходів забезпечення призведе до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки обставини припинення газопостачання не впливають на можливість поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за вимогою про зобов`язання здійснити перерахунок.
Так, вжитий судом першої інстанції захід забезпечення про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт не пов`язаний з предметом спору про зобов`язання здійснити перерахунок та невжиття такого заходу жодним чином не унеможливлює захист прав позивача в межах одного цього судового провадження.
Отже, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що враховуючи звернення споживача до суду за захистом своїх прав, суд може на час вирішення цієї справи, яка стосується відсутності обов`язку сплати за надані послуги з розподілу природного газу за період з 06.12.2025 по 10.02.2026, заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт позивача лише у зв`язку з наявністю заборгованості, яка виникла за спірний період.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Виходячи з викладеного, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали в частині вжиття заходів забезпечення позову, з прийняттям нової - про відмову у задоволенні заяви в частині вжиття вказаних заходів забезпечення позову.
В частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову ухвала Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 у справі №927/159/26 залишається без змін. 
Виходячи з положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільчі мережі України" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 про забезпечення позову у справі №927/159/26 задовольнити повністю.
2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 про забезпечення позову у справі №927/159/26 скасувати в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Чернігівської філії вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення, обмеження або зупинення розподілу природного газу на об`єкт Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт", розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Жавинка, вул. Теплична, 4, кадастровий номер земельної ділянки 7425583400:04:000:9004, у зв`язку з наявністю заборгованості, яка виникла за спірний період - з 06.12.2025 по 10.02.2026.
3. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" про забезпечення позову у вказаній частині.
4. В решті ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 31.03.2026 у справі №927/159/26 залишити без змін.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Радосвіт" на користь Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільчі мережі України" 2 662, 40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
6. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати відповідний наказ.
7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи участь судді Барсук М.А. у засіданні Ради суддів України 05.06.2026 та відпустці з 08.06.2026 по 12.06.2026, 15.06.2026) складена: 16.06.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко