КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа №372/881/26	Головуючий у І інстанції: Рабчун Р.О.	
Провадження №33/824/2740/2026		
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Обухівського районного суду Київської області від 21квітня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 21квітня 2026 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП,танакладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що працівники поліції не повідомляли йому, що вони виявили у нього якісь ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є грубим порушенням прав та інструкції.
Зазначає, що йому не було роз`яснено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від такого огляду, та його права і обов`язки.
ОСОБА_3 стверджує, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліцій взагалі не вбачається наявність у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, як і не вбачається того, що він взагалі керував вказаним у протоколі транспортним засобом, у зв`язку з чим він зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. 
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у направленні водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказані різні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме у протоколі зазначено про почервоніння очей та поведінку, яка не відповідає обстановці, а у направленні на огляд вказано про неприродню блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищену жвавість.
За наслідками апеляційного розгляду просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадженняу зв`язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Мазманяна Е.Р. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він за встановлених судом обставин 11.02.2026 року керував транспортним засобом ВАЗд.н.з. НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки. В ході перевірки документівпрацівниками поліції у водія були виявлені явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, поведінка, яка не відповідала обстановці. На вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: 
- протоколомпро адміністративне правопорушення від 11.02.2026, складеного уповноваженою на те особою, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить усі необхідні дані, на підставі яких суд встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції;
- письмовими поясненнями водія.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про доведеність винуватостіОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як встановив суд першої інстанції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.02.2026 року обставини відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейськими, у зв`язку з встановленими ознаками сп`яніння, висунуто ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду та повідомив, що напередодні вживав наркотичні засоби.
Вказаний відеозапис суд обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом у справі, оскільки він відображає обставини, які мали місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 зокрема вимогу про проходження огляду у встановленому законом порядку та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Наявний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції спростовує і доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом, оскільки як вбачається з відеозапису, саме ОСОБА_1 знаходився за кермом вказаного автомобіля під час спілкування із поліцейськими та жодним чином не заперечував того, що саме він керував даним транспортним засобом.
Оскільки ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння,на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України,суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак сп`яніння, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення особи на огляд здійснюється за наявності у поліцейського підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння.
З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній від такого огляду відмовився, що зафіксовано відповідними матеріалами справи та відеозаписом. Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження.
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на медичний огляд зазначені різні ознаки сп`яніння, не свідчать про недопустимість вказаних доказів та не спростовують висновків суду щодо доведеності вини особи.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено одні ознаки, які, на його думку, свідчили про можливе перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, тоді як у направленні на огляд наведено інші зовнішні прояви поведінки та фізичного стану особи.
Разом із цим, наведені розбіжності не є істотними, оскільки в обох документах зафіксовано наявність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак, які стали підставою для виникнення у працівників поліції обґрунтованих підозр щодо перебування останнього у стані сп`яніння та, відповідно, для направлення його на медичний огляд у порядку, передбаченому ст. 266 КУпАП.
Крім цього, даними відеозапису з відеокамер зафіксовано, що ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження такого огляду, повідомив працівників поліції, що напередодні вживав наркотичні засоби.
При цьому, для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду визначальним є не сам перелік зафіксованих поліцейським ознак сп`яніння, оскільки такі ознаки виявляються поліцейськими суб`єктивно, а встановлення наявності законних підстав для проведення такого огляду та факту відмови водія від його проходження.
Інші доводи ОСОБА_1 , наведені у апеляційній скарзі, не знаходять свого об`єктивного підтвердження в суді апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Обухівського районного суду Київської області від 21 квітня 2026 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, танакладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз