П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/1548/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
21 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 26.06.2020 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішень Житомирського окружного адміністративного суду по справі 240/2363/24 від 26.04.2024, по справі 240/17104/24 від 20.12.2024 за період з 26.06.2020 по день фактичної виплати

2. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на виконання рішень суду у справах №240/2363/24 та №240/17104,24 Головним управлінням нарахована доплата в розмірі 94 661,33 грн та 12 000,00 грн відповідно. Зазначена заборгованість Головним управлінням не виплачена. Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, однак Головне управління відмовило у виплаті. Вважаючи своє конституційне право на гідне пенсійне забезпечення порушеним, позивач звернувся до суду. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 16 квітня 2026 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4 Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

6. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі №240/2363/24 визнано протиправними дії Відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати Позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2023 за особовою справою №ХЗ61257. Зобов`язано Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі вказаної довідки з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання зазначеного рішення, Відповідачем проведено Позивачу перерахунок пенсії з 26.06.2020 по 31.07.2024. Доплата за вказаний період становить 94 661,33 грн.

7. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 у справі № 240/17104/24 дії Відповідача, які полягають в невиплаті Позивачу з 01.01.2023 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» визнано протиправними. Зобов`язано нарахувати та виплачувати Позивачу з 01.08.2024 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. На виконання рішення Відповідач провів перерахунок пенсії. Доплата за рішенням суду за період з 01.08.2024 по 31.01.2025 становить 12 000,00 грн.

8. Нараховані доплати включено до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

9. Апелянт 05.01.2026 звернулася до відповідача із заявою щодо проведення розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини донарахованої пенсії за спірні періоди.

10. Листом від 09.01.2026 Відповідач повідомив, що виплата нарахованих коштів на виконання рішень судів буде проведена згідно з Порядком здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій, призначених на виконання судових рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821. Сума минулої заборгованості за рішенням у справі № 240/2363/24 становить 94 661,33 грн. та включена до переліку рішень суду. У жовтні, листопаді та грудні 2025 року виплачено по 187,35 грн. щомісяця, разом 562,05 грн. Залишок заборгованості становить 94 099,28 грн. та продовжуватиме виплачуватися відповідно до Порядку. Інших зобов`язань судом не визначено, а підстав для нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати немає.

11. Вважаючи відмову відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини донарахованої пенсії протиправною, звернулася до суду. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

12 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

13. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

14. Відповідно до положень статті 1 Закону №2050-III, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

15. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (стаття 2 Закону №2050-III).

16. Відповідно до статті 3 Закону №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

17. Статтею 4 Закону №2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

18. З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

19. Пункти 1, 2 Порядку №159 аналогічні положенням Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

20. Абзацом 1 пункту 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

21. Зміст наведених норм права дає підстави стверджувати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050-III, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. Одночасно законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.

22. Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №520/2020/19 та від 25.03.2025 у справі №400/8389/21.

23. Отже, виникненню права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передує несвоєчасне нарахування та виплата доходу за певний період, адже нарахування такого виду компенсації проводиться шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць, на індекс інфляції в період невиплати доходу.

24. Тобто, для проведення компенсації обов`язковою умовою є наявність нарахованого, але не виплаченого доходу, а також порушення встановлених строків його виплати на один і більше календарний місяць.

25. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішень суду у справах №240/2363/24 та №240/17104/24 Головним управлінням нараховано доплату по перерахунку, однак така заборгованість апелянту не виплачена.

26. За таких обставин, коли апелянт просила нарахувати компенсацію на ще невиплачені суми пенсії, тому заявлені позовні вимоги є передчасними.

27. Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 19.06.2025 року у справі №580/11000/23.

28. У постанові від 14.05.2025 року у справі №160/672/24 Верховний Суд також зазначив наступне: «основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

29. Оскільки суми не виплачені, а компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159 здійснюється в день виплати основної суми доходу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

30. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.11.2022 у справі №674/22/17, від 24.07.2024 у справі №520/2674/2020 від 31.07.2024 у справі №480/1704/19, в яких зазначено, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу».

31. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази виплати Позивачу перерахованої на виконання судових рішень Житомирського окружного адміністративного суду у справах №240/2363/24 та №240/17104/24 пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. 

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

32 . Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

33 . Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34 . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36 . Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37 . Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Залімський І. Г.    Сушко О.О.