Справа №949/706/25
2/760/6208/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого-судді Букіної О.М.
при секретарі - Павліченко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020 у розмірі 30 000,00 грн та судові витрати.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01.12.2020-100003142, за яким позивач надав позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом.
Відповідно до Договору від 01.12.2020 та квитанції про видачу коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 14 днів, зі встановленою фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом («Економ»), яка застосовується протягом первинного та пролонгованого строків, та незмінною процентною ставкою у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованого строків («Стандарт»).
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.03.2025 утворилась заборгованість у розмірі 30 000,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000,00 грн, заборгованість по процентам в розмірі 20 000,00 грн.
09.10.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» було укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до умов якого до ТОВ «Новий колектор» перейшло право грошової вимоги від ТОВ «Споживчий центр» за кредитними договорами відповідно до Реєстру прав вимог, у тому числі і за кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.
20.03.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Тарасюку А.М.
Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області від 21.03.2025 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
17.04.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2025 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Сторонам було направлено копію ухвали від 18.04.2025, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, які він не отримав, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про невручення поштового відправлення.
Відзиву на позов відповідачем подано не було.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №01.12.2020-100003142, за яким позивач надав позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про зарахування грошових коштів.
Як вбачається із заявки про укладення кредитного договору (оферти), кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 10 000,00 грн.; строк, на який надається кредит - 14 днів з дати його надання; процента ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та пролонгованих строків - процентна ставка «Економ», та процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується після/в період закінчення первинного та пролонгованих строків - процентна ставка «Стандарт».
09.10.2024 між первісним кредитором, ТОВ «Споживчий центр», та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020 на загальну суму заборгованості 30 000,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до Акта приймання-передачі переліку № 1 до Договору факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до довідки про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020 заборгованість відповідача перед позивачем в загальному розмірі складає - 30 000,00 грн., з яких сума заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 20 000,00 грн. 
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначені порядок укладення електронного договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020 перейшло до ТОВ «Новий колектор», що підтверджується Договором факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024. Отже, саме на підставі зазначеного договору ТОВ «Новий колектор» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав.
Сума заборгованості за кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020, що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30 000,00 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 000,00 грн, заборгованості за процентами у розмірі 20 000,00 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмір 30 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статями 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273,280- 282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (код ЄДРПОУ: 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 13, офіс 601) заборгованість за Кредитним договором № 01.12.2020-100003142 від 01.12.2020 у розмірі 30 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» (код ЄДРПОУ: 43170298, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 13, офіс 601) судовий збір у розмірі 2 422,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя:            Букіна О.М.