Справа № 185/3739/26
1-кп/185/1186/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026046370000046 від 07 лютого 2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, працюючого у ШУ «Тернівське» на посаді ГРОЗ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю:
прокурора - ОСОБА_4 , 
обвинуваченого - ОСОБА_5 
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Встановлені обставини судом.
01.02.2026 ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , де між останніми приблизно о 14.30 год. виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
01.02.2026 приблизно о 14.30 годині ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, стоячи навпроти ОСОБА_6 , наніс 1 удар долонею правої руки в область голови ОСОБА_6 . В подальшому, коли ОСОБА_6 знаходилась в коридорі, ОСОБА_5 йшов назустріч ОСОБА_6 з кухні та наніс останній 1 удар долонею правої руки в область лівої частини обличчя, від чого ОСОБА_6 вдарилась обличчям об двері.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день.)

2.Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.
2.1. Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. 
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
3.Правова позиція сторони обвинувачення.
3.1.Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_5  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.
4.Правова позиція сторони захисту. 
Обвинувачений визнав свою винуватість. Надав покази про те, що  з потерпілою він раніше був розлучений, але проживав однією сім`єю. 1 лютого 2026 року у них виник конфлікт, в ході якого він завдав удар правою долонею по обличчю потерпілої. Потім коли він йшов по коридору, вона його тримала за одяг і він її правою рукою відштовхнув чи то вдарив, і вона вдарилася об дверний пройом. Погоджується, що саме від його дій потерпілою отримані виявлені тілесні ушкодження. Жаліє про вчинене. Матеріальні вимоги визнає, моральну шкоду не визнає.
5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Викладаючи цей розділ вироку, суд зазначає, що КПК України не передбачає обов`язку суду дослівно викладати у ньому показання свідків. Таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні (постанова ВС від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17).
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що між нею та обвинуваченим 1 лютого виник конфлікт в кімнаті і де він вдарив її перший раз, потім у коридорі він повторно її вдарив і вона вдарилась об двері. Лікувалась близько одного місяця, змушена була перебувати вдома на лікарняному близько одного місяця, також здійснювалось оперативне втручання у зв`язку з переломом носу.
Досліджено протокол слідчого експерименту за участі потерпілої, в ході якого остання показала обставини і механізм завдання їй ударів обвинуваченим. Зокрема, один удар в кімнаті, а другий в коридорі.
Досліджено витяг з ЄРДР, з якого вбачається законність здійснення досудового розслідування.
Досліджено заяву потерпілої до поліції про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у справі приватного обвинувачення.
Досліджено довідку травматологічного кабінету відділення екстреної допомоги КНП «ПЛІЛ» ПМР від 01 лютого 2026 року, відповідно до якої в потерпілої встановлений діагноз: ЗЧМТ. Перелом кісток носа. Забійна рвана рана верхньої губи. Також досліджено медичні документи щодо лікування в невропатолога, лора та виписний епікриз, відповідно до якого на стаціонарному лікуванні вона була з 10 лютого до 24 лютого 2026 року під час якого здійснювалось оперативне втручання.
Згідно висновку експерта № 121 від 11 березня 2026 року у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Перелом кісток носа. Забійна рвана рана верхньої губи. Тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету(предметів), що діяв по ударному механізму з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області. Відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Мало місце завдання не менше одної травмуючої дії. Та малоймовірне їх отримання при падінні з висоти власного зросту. Та могли утворитись 01 лютого 2026 року за обставин, які вказані у постанові.
Згідно додаткового висновку експерта від 11 березня 2026 року року після перегляду відеозапису слідчого експерименту за участі потерпілої, експерт зазначає, що тілесні ушкодження виявлені у потерпілої могли утворитися як показує потерпіла при проведенні слідчого експерименту, зокрема один удар в обличчя, потім другий удар, від якого вона впала та обличчям вдарилась об двері.
Також досліджено чеки на придбання медикаментів та дані щодо лікування потерпілої.
6. Оцінка доказів. 
6.1.Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Докази зазначені в розділі 5 є допустимими.
6.2 Щодо достовірності доказів.
Для з`ясування достовірності доказу необхідно мати можливість пересвідчитись у добротності як самого джерела, так і способу отримання фактичних даних, надійності процесуального носія та засобів фіксації. За цим критерієм суд враховує, що досліджені докази є достовірними.
6.3 Щодо належності доказів.
Відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Докази зазначені в розділі 5 є належними.
6.4 Щодо критерію достатності зібраних доказів, то за наявності наявних доказів, попередньо перевірених на предмет їхньої належності, допустимості та достовірності, у суду не лишається сумніву у тому, що обвинувачений є тією особою, яка вчинила інкриміновані дії.
6.5 Мотиви визнання обвинувачення обґрунтованим.
Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, доведена поза розумним сумнівом.
Показання потерпілої є послідовними, чіткими, деталізованими та такими, що узгоджуються між собою на всіх стадіях кримінального провадження. Потерпіла не змінювала суті своїх показань, послідовно вказуючи на безпосередні дії обвинуваченого, який наніс удари. Її показання підтверджуються об`єктивними доказами, зокрема медичною документацією та висновком судово-медичної експертизи.
Висновками експерта встановлено наявність у потерпілої тілесного ушкодження, яке могло бути отримано нею з обставин, на які вона вказує.
Таким чином, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
7. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальний проступок.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшувальна обставина визнання винуватості. 
Обтяжуючою обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя. 
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, потерпілої, дані про особу обвинуваченого, обставини кримінальних правопорушень суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.
8. Інші питання.
У межах даного кримінального провадження потерпіла подала цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 50000 грн. та відшкодування 1604,92 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Вимоги мотивує тим, що вона була змушена звертатись в лікарню, їй важко було дихати, вимушена була терпіли біль та відчувала дискомфорт у фізичному та психологічному плані.
Щодо матеріальних вимог обвинувачений позов визнав, тому суд підстави заявлених вимог не обговорює, бо відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, пов`язаних із протиправною поведінкою щодо неї.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілій спричинено легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вказане ушкодження супроводжувалося фізичним болем, потребувало медичної допомоги, потребувало оперативне втручання та лікування в стаціонарі, що обмежило звичну життєдіяльність потерпілої.
Суд бере до уваги, що потерпіла є молодою особою, у зв`язку з чим заподіяне їй тілесне ушкодження на обличчі мало більш відчутні наслідки для її фізичного та психологічного стану. 
Оцінюючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер і ступінь тяжкості завданого ушкодження, тривалість фізичних та моральних страждань, обставини вчинення правопорушення, а також засади розумності та справедливості.
Разом з тим, суд вважає, що заявлений розмір відшкодування у сумі 50 000 грн є завищеним та не повністю відповідає критеріям розумності та справедливості. 
Виходячи з характеру правопорушення, ступеня завданих страждань та практики вирішення аналогічних спорів, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 22000 (двадцять дві тисячі) гривень, що є співмірним завданій шкоді та відповідає засадам розумності і справедливості.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності не обирати.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 н.м.г., що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати. 
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1604 (одна тисяча шістсот чотири) грн. 92 коп. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 22000 (двадцять дві тисячі) грн.. моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку. 

Суддя            ОСОБА_1