ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р. м. Київ 
Справа № 910/11329/25 

Господарський суд Київської області у складі:
судді Ейвазової А.Р., 
за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області до Приватного акціонерного товариства «Позняки-Жил-Буд» про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки, за участі представників від:

позивача – Погонець О.В. (витяг з ЄДР); 
відповідача – не з`явилися 

ВСТАНОВИВ:

Коцюбинська селищна рада Бучанського району Київської області (далі – позивач, Коцюбинська селищна рада) звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Позняки-Жил-Буд» (далі – відповідач, АТ «Позняки-Жил-Буд») та просить (т.1 а.с.1-6):
- припинити договір оренди земельної ділянки від 01.06.2004 №47, укладений між Коцюбинською селищною радою та Закритим акціонерним товариством «Позняки-Жил-Буд», шляхом його розірвання;
- повернути об`єкт оренди - земельну ділянку площею 0,5927га, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що сторонами укладено договір оренди від 01.06.2004 №47, до якого укладено додаткову угоду від 31.10.2014, що не зареєстрована в установленому порядку, якою змінено площу орендованої земельної ділянки, кадастрові номери та цільове призначення земельних ділянок, що перестали відповідати інформації з Державного земельного кадастру (далі –ДЗК). Позивач вважає, що не здійснення реєстрації додаткової угоди від 31.10.2014 та невідповідність інформації з ДЗК щодо земельної ділянки умовам договору свідчить про те, що право оренди у відповідача на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 не виникало. Позивач вказує, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 03.06.2025 №1339-46-ІХ вирішено припинити відповідний договір оренди шляхом його розірвання, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків. Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач посилається також на зміну істотних умов як на підставу для розірвання відповдіного договору. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Господарського суду Київської області за підсудністю (т.1 а.с.49-51). 
Позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області 06.10.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 передана судді Ейвазовій А.Р. (т.1 а.с.54, 56).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.10.2025 відкрито провадження у справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 19.11.2025 о 14:00, визнано явку сторін обов`язковою, а також встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов (т.1 а.с.120-122).
Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 21.10.2025 о 15:30 – позивачу; 21.10.2025 о 15:24 - відповідачу (т.1 а.с.123-124).
Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), є видом судового рішення.
В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 21.10.2025.
04.11.2025 представник відповідача - Когута С.С. ознайомився з матеріалами справи (т.1 а.с.126).
14.11.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, призначеного на 19.11.2025, на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому процесі (т.1 а.с.127). 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.11.2025 судом відкладено підготовче засідання на 10.12.2025 о 14:00 та визнано обов`язковою явку сторін у таке засідання (т.1 а.с.131-133).
Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується довідками про доставку електронного листа: 21.11.2025 о 03:04 – позивачу; 21.11.2025 о 03:00 - відповідачу (т.1 а.с.134-135).
08.12.2025 через систему «Електронний суд» відповідач з пропущенням строку, встановленого ухвалою від 21.10.2025, подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити (т.1 а.с.140-144).
Відповідач заперечує щодо позову, посилаючись на те, що:
- позивач після укладення додаткової угоди від 31.10.2014 не вчинив ніяких дій для поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0027 та проведення державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210946200:01:031:0011, незважаючи на це сторони продовжували виконувати умови договору оренди;
- лише у 2023 році позивач на підставі технічної документації зареєстрував право власності на відповідні земельні ділянки та почав вимагати додаткові умови для підписання додаткової угоди, яка не була підписана сторонами;
- протягом 2023-2025 років сторони продовжували виконувати умови договору оренди №47 від 01.06.2004 в редакції від 31.10.2014;
- позивач приймав від відповідача орендну плату за користування земельними ділянками загальною площею 0,5927га, а фактично користувався земельними ділянками з кадастровими №№3210946200:01:031:0018, 3210946200:01:031:0015 площею відповідно 0,1145га та 0,0600га;
- договір оренди землі чи додаткова угода до договору оренди є дійсними і створюють та змінюють правовідносини сторін з моменту їх укладення незалежно від подальшої державної реєстрації речових прав, які з них виникають, тому право оренди у відповідача щодо спірних земельних ділянок виникло з 01.06.2004 та змінилося 31.10.2014, а відсутність державної реєстрації цього права не свідчить про його недійсність;
- поведінка позивача у спірних правовідносинах не є добросовісною;
- позивач перешкоджав поділу та реєстрації земельної ділянки, що свідчить про перешкоди у настанні відкладальної обставини, тому суд має виходити з того, що реєстрація права оренди спірних земель за відповідачем проведена;
- ні законодавство, ні договір оренди не передбачає, яка саме особа зобов`язана здійснити реєстрацію права оренди, однак, реєстрація можлива лише за умови виконання позивачем обов`язку щодо поділу земельної ділянки та реєстрації права комунальної власності на землю;
- 15.07.2025 відповідач без підписання додаткової угоди самостійно вчинив дії щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3210946200:01:031:0011.
У відзиві відповідач повідомив, що звернувся до позивача щодо врегулювання спору шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди №47 від 01.06.2004 для уточнення кадастрових номерів та площ земельних ділянок, переданих в оренду. 
До змісту поданого відзиву відповідач включив заяву про поновлення строку на подання відзиву, в обґрунтування якої посилався на наступні обставин: 
- відповідач є великою будівельною компанією, яка здійснює реалізацію кількох великих будівельних проектів в місті Києві, а виробнича база і право оренди спірних земельних ділянок на території селища Коцюбинське Київської області є її непрофільним активом, у зв`язку із цим пошук документів і з`ясування фактичних обставин, які мали місце в спірних правовідносинах протягом останніх 20 років, були пов`язані з певними об`єктивними складнощами;
- договір на надання відповідачу професійної правничої допомоги в даній справі укладений лише 01.12.2025, що також не давало можливості підготувати та подати відзив раніше;
- позивач мав на підготовку позовної заяви більше трьох місяців, в той час як суд надав відповідачу для відзиву лише 15 днів, що свідчить про порушення принципу рівності сторін;
- підготовче провадження у даній справі тільки розпочалося, а жодних підготовчих засідань проведено не було, що свідчить про те, що прийняття відзиву на позов не порушуватиме баланс інтересів сторін спору.
08.12.2025 відповідач через систему «Електронний суд» подав заяву, у якій просив залишити позовну заяву без руху, посилаючись на сплату судового збору позивачем у неповному розмірі та не зазначення ціни позову (т.1 а.с.163-164). 
08.12.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, призначеної на 10.12.2025, на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю представника позивача – адвоката Яроша С.В. в іншому судовому процесі, а також враховуючи не закінчення для позивача строку на подання відповіді на відзив та необхідність додаткового часу для врегулювання сторонами спору (т.1 а.с.170). Також, у такій заяві відповідач просив продовжити строк підготовчого провадження.
09.12.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на заяву про залишення позовної заяви без руху, у якому позивач просить у її задоволенні відмовити, вказуючи на сплату судового збору у повному розмірі (т.1 а.с.175-176).
Ухвалою від 10.12.2025, яка занесена до протоколу підготовчого засідання (т.1 а.с.178-180), судом з підстав, наведених в ухвалі від 10.12.2025 (т.1 а.с.185-191), відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2025 відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ «Позняки-Жил-Буд», яка включена до відзиву, про поновлення строку для подання відзиву (т.1 а.с.185-191).
Крім того, ухвалами від 10.12.2025, які занесені до протоколу, продовжено строк підготовчого провадження, а у підготовчому засіданні оголошено перерву до 15:00 24.12.2025 з підстав, викладених в ухвалі Господарського суду Київської області від 24.12.2025 (т.2 а.с.6-9).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2025 відповідача повідомлено про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 15:00 24.12.2025 (т.1 а.с.182).
Відповідна ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача 10.12.2025 о 19:51, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.1 а.с.183).
22.12.2025 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, призначеного на 24.12.2025, на іншу дату, посилаючись на призначення 24.12.2025 засідання сесії ради, на якому буде розглянута заява відповідача щодо врегулювання спору шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 01.06.2004 (т.1 а.с.194).
23.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 24.12.2025, на іншу дату та продовження строку підготовчого провадження.
В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на ті ж обставини, що й позивач (т.1 а.с.196-197).
24.12.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву за ініціативою суду, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що суд має врахувати не лише причини пропуску строку на його подання, а й процесуальну поведінку позивача, якому було відомо про обставини і докази, на які посилається відповідач, однак про які позивач суд не повідомив (т.1 а.с.201-203).
Також, 24.12.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, у якому відповідач просить прийняти письмові пояснення та докази, посилаючись на право учасника справи надавати пояснення, визначене п.3 ч.1 ст.42 ГПК України, а також те, що частина доказів на момент закінчення строку на подання відзиву не існувала, а інша частина доказів прихована позивачем, що свідчить про його недобросовісність (т.1 а.с.207-208).
Крім того, 24.12.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, у якому відповідач посилається на неможливість забезпечити явку свого представника – адвоката Яроша С.В., через залучення такого представника до проведення слідчих дій у кримінальному провадженні (т.2 а.с.1).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.12.2025: продовжено строк підготовчого провадження на 25 днів; відкладено підготовче засідання на 14.01.2026 о 16:00 та визнано явку сторін у таке засідання обов`язковою (т.2 а.с.6-10).
14.01.2026 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. на лікарняному.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 призначено підготовче засідання на 30.01.2026 о 11:30 (т.2 а.с.13).
Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 20.01.2026 о 14:50, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.14-15).
30.01.2026 від позивача надійшло клопотання про долучення доказу – рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.2025 №1585-53-ІХ, в обґрунтування якого позивач посилається на неможливість подати такий доказ разом із першою заявою по суті справи – позовом, оскільки станом на момент подання такої заяви по суті відповідний доказ не існував (т.2 а.с.17-18).
Ухвалами від 30.01.2026, які занесені до протоколу підготовчого засідання, судом: задоволено клопотання позивача та прийнято поданий доказ; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву з власної ініціативи суду; прийнято докази, подані відповідачем разом із клопотанням від 24.12.2025; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.02.2026 о 14:00 (т.2 а.с.19-21).
Задовольняючи клопотання про прийняття доказу, суд виходив з того, що відповідний доказ наданий на підтвердження обставин, які мали місце вже після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.80 ГПК України для подання доказів позивачем, - прийняття ним відповідного рішення 24.12.2025.
Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про продовження встановленого судом строку для подання відзиву за ініціативою суду, враховуючи не наведення відповідачем дійсних поважних причин, які суттєво перешкоджали йому у реалізації відповідного права у строк, встановлений судом. 
Посилання відповідача у заявленому клопотанні на положення процесуального законодавства, Конституції України та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод не можуть виступати маніпулятивними обставинами під час вирішення судом питання про наявність підстав для продовження строку за ініціативою суду для вчинення стороною певної процесуальної дії, оскільки в силу пп.2, 4 ч.2 ст.42 ГПК України учасник справи зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. При цьому, правомірне посилання сторони на відповідні норми матиме місце лише в сукупності з обставинами, які свідчать, що пропущення строку відбулось з об`єктивних, незалежних від неї причин, які дійсно їй заважали вчинити певну процесуальну дію у визначений строк, однак, у поданому клопотанні, таких обставин відповідач не наводить.
Приймаючи докази, долучені відповідачем до клопотання від 24.12.2025, суд керувався положеннями ч.8 ст.80 ГПК України та врахував обставини, наведені відповідачем у такому клопотанні та думку позивача, який просив таке клопотання задовольнити, вказуючи, що прийняття таких доказів на відповідній стадії не буде порушувати його права, а також з метою повного та об`єктивного вирішення спору.
З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 30.01.2026 (т.2 а.с.23), яка доставлена до його електронного кабінету 30.01.2026 о 15:34, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.2 а.с.24). 
16.02.2026 судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово позивача, та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 14:00 16.03.2026 (т.2 а.с.25-28).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.02.2026 відповідача повідомлено про оголошення перерви в судовому засіданні до 14:00 16.03.2026 (т.2 а.с.30). 
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача 16.02.2026 о 21:14, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.2 а.с.31).
13.03.2026 від позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, які ухвалою Господарського суду Київської області від 16.03.2026 залишенні без розгляду (т.2 а.с.41-44; 75-76).
При цьому, до пояснень долучені докази, подані з порушенням встановленого строку, без клопотання про поновлення такого строку та поясненням причин неможливості їх подання у встановлений строк.
Ухвалою від 16.03.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 14:45 25.03.2026 (т.2 а.с.70-73).
У судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, відповідач щодо позову заперечував.
В судове засідання 25.03.2026 представник відповідача не з`явився та про причини неявки не повідомив.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.
Рішенням Коцюбинської селищної ради від 29.04.2004 №5/1 постановлено надати в оренду ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» земельну ділянку загальною площею 0,7672га для обслуговування виробничої бази в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2 терміном на 5 років, без зміни її цільового використання (т.1 а.с.9).
01.06.2004 між Коцюбинською селищною радою (далі – орендодавець) та ЗАТ «Позняки-Жил-Буд» (далі – орендар) укладено договір №47 оренди земельної ділянки (т.1 а.с.10-12; далі – договір, договір №47), який зареєстрований в Ірпінському міському відділі земельних ресурсів, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 01.06.2004 №47.
Відповідно до розд.1 договору: орендодавець на підставі рішення №5/1 від 29.04.2004 надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2; земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку; в оренду передається земельна ділянка площею 0,7672га забудованих земель; на земельній ділянці знаходяться будівлі виробничої бази.
Земельна ділянка передається з метою несільськогосподарського використання для обслуговування виробничої бази; орендарю надається право зводити будівлі і споруди у встановленому законом порядку, проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання (п.2.1 договору).
В силу п.2.4 договору орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю, у випадку, зокрема, припинення або розірвання договору оренди у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.
При цьому, п.2.2 договору передбачено, що по закінченню терміну дії договору, який становить 5 років, орендар має переважне право на його поновлення на новий термін.
Розділом 4 договору сторонами визначено, що підставами для припинення договору є: закінчення його строку; придбання орендарем земельної ділянки у власність; примусовий викуп (вилучення) земельної ділянки у разі суспільної необхідності; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від орендаря або орендодавця (у разі зміни умов господарювання внаслідок змін у чинному законодавстві України); в разі ліквідації юридичної особи – орендаря. Підставами для розірвання договору, як установленого вказаним розділом, є: взаємна згода сторін;випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яке суттєво перешкоджає передбаченому у п.2.1 цього договору її використанню;вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором; добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки або припинення діяльності орендаря;укладення договору оренди землі з порушенням порядку, встановленого у законодавстві України. У разі припинення або розірвання договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених п.2.4 такого договору.
01.06.2004 сторонами підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, яким засвідчено факт передачі орендодавцем та прийняття орендарем згідно рішення сесії Коцюбинської селищної ради №5/1 від 29.04.2004 в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 5 років земельної ділянки загальною площею 0,7672га забудованих земель для обслуговування виробничої бази, яка знаходиться за адресою: смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2 (т.1 а.с.13).
01.09.2005 сторонами укладено угоду про внесення змін до відповідного договору оренди земельної ділянки, якою вирішено викласти розділи 1, 2 договору у новій редакції (т.1 а.с.14). Зокрема, сторони передбачили, що: орендодавець, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі промисловості, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2 (п.1 угоди); в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7672га – забудованих земель (п.2 угоди); договір укладено на 5 років - до 01.06.2009; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.7 угоди). Угода зареєстрована в Ірпінському міському відділі №2 Київської регіональної філії Центру ДЗК 25.01.2006 за №47/1.
29.10.2008 сторонами підписано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована 29.10.2008 Ірпінським міським відділом земельних ресурсів за №90/47, якою сторони виклали розділи 1-2 договору у новій редакції (т.1 а.с.15-16). В силу п.п.1, 2, 8 угоди сторонами визначено, що: орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку згідно рішення сесії двадцять четвертого скликання Коцюбинської селищної ради №5/1 від 29.04.2004, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7672га; договір укладено на 5 років - до 01.06.2009; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк для чого повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про такий намір.
09.08.2010 сторонами внесено зміни до розділів 1,2 договору шляхом підписання угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (т.1 а.с.17-18), що зареєстрований у відділу Держкомзему у м. Ірпінь Київської області 09.08.2010 за №266/14. Відповідно до такої угоди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку згідно рішення сесії двадцять четвертого скликання Коцюбинської селищної ради № 5/1 від 29.04.2004, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2 (п.1 угоди); в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7672га (п.2 угоди); договір укладено на 5 років - до 17.09.2014;; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, для чого повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про це (п.8 угоди).
Згідно п.1 рішення Коцюбинської селищної ради від 09.09.2014 №698 припинено дію договору оренди земельної ділянки №47 від 01.06.2004, укладеного між Коцюбинською селищною радою та ПрАТ «Позняки-Жил-Буд» щодо земельної ділянки площею 0,07672га (ймовірно описка, площа – 0,7672га) по вул. Доківська, 2 в селищі Коцюбинське у зв`язку із закінченням строку дії договору з 17 вересня 2014 року (т.1 а.с.19).
Після цього рішенням Коцюбинської селищної ради від 31.10.2014 №727 позивачу продовжено на 25 років термін дії договору оренди земельної ділянки №47 від 01.06.2004, із визначенням її іншої площі - 0,05927га (вочевидь у такому рішенні допущено описку у площі, фактична площа – 0,5927га) для обслуговування виробничої бази за адресою: с-ще Коцюбинське, вул. Доківська, 2 (п.1) (т.1 а.с.20).
31.10.2014 сторонами підписано угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (т.1 а.с.22), відповідно до якої викладно у такій редакції п.п.1.1,1.2, пп.2.2.1 п.2.2: на підставі рішення Коцюбинської селищної ради від 29.04.2004 №5/1 та рішення тридцятої сесії шостого скликання Коцюбинської селищної ради від 31.10.2014 №727 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування для обслуговування виробничої бази орендаря дві земельні ділянки які знаходяться за адресою: сел. Коцюбинське, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Доківська, 2; в оренду передаються земельні ділянки (кадастрові номери 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027) загальною площею 0,5927га (далі - земельні ділянки); договір оренди укладено на 25 років (до 31.10.2039); після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк, для чого повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку його дії повідомити письмово орендодавця про це.
31.10.2014 підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, яким засвідчено факт передачі орендарем та прийняття орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:03135 площею 0,1745га, яка знаходиться за адресою с-ще. Коцюбинське, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Доківська, 2 (т.1 а.с.24).
Рішенням Коцюбинської селищної ради від 22.03.2023 №438-27-ІХ надано Виконавчому комітету Коцюбинської селищної ради дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4213га (кадастровий номер 3210946200:01:031:0027) на земельні ділянки площами - 0,2468га, 0,1145га, 0,0600га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, місцерозташування: вул. Доківська, селище Коцюбинське Бучанського району Київської області (п.1) (т.1 а.с.27).
Пунктом 1 рішення Коцюбинської селищної ради від 13.07.2023 №512-30-ІХ вирішено зареєструвати право комунальної власності Коцюбинської селищної територіальної громади на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (т.1 а.с.28).
Відповідно до інформаційної довідки від 07.07.2025 №434362871 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.04.2023 внесено запис №50104333 щодо державної реєстрації права власності за Коцюбинською селищною радою на закінчений об`єкт будівництва - громадський будинок загальною площею 301,8м2, розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2 (т.1 а.с.30).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем надано голові Коцюбинської селищної ради нотаріально посвідчена заяву від 21.07.2023 щодо надання згоди на поділ земельної ділянки (реєстровий №625), зі змісту якої вбачається, що позивач як користувач земельної ділянки комунальної власності загальної площі 0,4213га з кадастровим номером 3210946200:01:031:0027 надав згоду на поділ земельної ділянки комунальної власності площею 0,4213га (кадастровий номер 3210946200:01:031:0027) на три земельних ділянки, а саме: земельну ділянку №1 площею 0,2468га, земельну ділянку №2 площею 0,1145га, ділянку №3 площею 0,0600га (т.1 а.с.26).
Рішенням Коцюбинської селищної ради від 23.08.2023 №554-31-ІХ (т.1 а.с.212, зворот) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4213га з кадастровим номером 3210946200:01:031:0027, в результаті чого сформовані три земельні ділянки площами: 0,2468га з кадастровим номером 3210946200:01:031:0019, 0,1145га з кадастровим номером 3210946200:01:031:0018, 0,0600га з кадастровим номером 3210946200:01:031:0015.
Згідно витягів з державного реєстру речових прав за позивачем зареєстровано право власності на земельні ділянки від:
- 24.07.2023 №340124995 - з кадастровим номером 3210946200:01:031:0011 площею 0,3459га (т.1 а.с.31);
- 07.09.2023 №345634340 - з кадастровим номером 3210946200:01:031:0019 площею 0,2468га (т.1 а.с.31, зворот);
- 07.09.2023 №345636253 - з кадастровим номером 3210946200:01:031:0015 площею 0,06га (т.1 а.с.32);
- 07.09.2023 №345631849 - з кадастровим номером 3210946200:01:031:0018 площею 0,1145га (т.1 а.с.32, зворот).
Крім того, позивачем надано витяги з державного земельного кадастру щодо реєстрації земельних ділянок від: 16.08.2023 №НВ-5300662342023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0015 площею 0,06га (т.1 а.с.33-34), 16.08.2023 №НВ-5300662362023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0019 площею 0,2468га (т.1 а.с.35-36), 16.08.2023 №НВ-5300662352023 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0018 площею 0,1145га (т.1 а.с.37-38).
Позивач, звернувся до відповідача з листом від 31.08.2023 за вих.№1082/01.29 в якому повідомив про виявлення розбіжностей в договорі оренди земельної ділянки, який зареєстровано за № 47 від 01.06.2004 та невідповідність площі земельної ділянки відомостям з Державного земельного кадастру та необхідність звернутися до ради для приведення договору оренди у відповідність до вимог законодавства.
У відповідь на вказане звернення, листом від 18.09.2023 за вих.№238 (т.1 а.с.211) відповідач просив позивача привести договір у відповідність з чинним законодавством та надати рішення Коцюбинської селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,4213га (кадастровий номер 3210946200:01:031:0027) на земельні ділянки площами 0,2468га, 0,1145га та 0,0600га, в результаті чого утворились земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0019, 3210946200:01:031:0018, 3210946200:01:031:0015, а також копію технічної документації (т.1 а.с.211).
Листом від 22.09.2023 за вих.№1096/01.29 (т.1 а.с.25). позивач повідомив відповідача про те, що для укладання договору оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0019 та 3210946200:01:031:0011, які розташовані в селищі Коцюбинське по вул.Доківській, необхідно надати належним чином завірені копії: установчих документів АТ «Позняки-Жил-Буд»; протоколу (розпорядження) про призначення керівника товариства;документів на право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на земельних ділянках;технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна; довіреність на право представництва (у разі подання документів представником власника об`єкта нерухомого майна заявник додатково пред`являє документ, що засвідчує його повноваження). Також відповідним листом відповідачу направлено витребуване рішення та технічна документація.
Відповідач листом від 12.10.2023 за вих.№121(т.1 а.с.213). надав запитувані документи та просив розглянути питання щодо приведення договору оренди у відповідність до вимог законодавства, шляхом викладення його у новій редакції або укладення нового договору 
Крім того, відповідачем надано першу сторінку листа позивача від 17.11.2023 за вих.№1365/01.29, у якому повідомлено про необхідність надання технічного паспорту та документів на право власності на нежитлові будівлі в повному обсязі (т.1 а.с.214).
Листом від 01.05.2025 за вих. №535 (т.1 а.с.39). позивач повідомив відповідача про те, що на сесії Коцюбинської селищної ради буде розглянуто питання припинення договору оренди землі від 01.06.2004 №47 На підтвердження направлення такого листа відповідачу позивачем надано фіскальний чек (т.1 а.с.40).
Рішенням Коцюбинської селищної ради від 03.06.2025 №1339-46-ІХ припинено договір оренди землі №47 від 01.06.2004 (із змінами), укладений між Коцюбинською селищною радою та АТ «Позняки-Жил-Буд» шляхом його розірвання, у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків (п.1) та доручено Виконавчому комітету відповідної ради звернутись до суду з позовом щодо дострокового розірвання договору (т.1 а.с.29).
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав від 17.07.2025 №435750008 за відповідачем 17.07.2025 зареєстровано право оренди, про що 15.07.2025 внесено запис №60744774 (т.1 а.с.215).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зареєстровані податкові декларації з плати орендної плати за земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0019 за 2023-2025 роки від: 04.02.2025, 03.07.2024, 15.02.2023, про що надані квитанції про направлення їх до Державної податкової служби (т.1 а.с.216-224). З відповідних декларацій вбачається, що документом, який засвідчує/підтверджує право користування відповідними земельними ділянками є договір №47 від 01.06.2004, дата державної реєстрації - 31.10.2014 №91/47; дата закінчення терміну дії договору оренди - 31.10.2039.
За період з січня 2023 року по жовтень 2025 року відповідачем сплачено орендну плату за землю у розмірі 600 733,49грн, що підтверджується платіжними дорученнями/платіжними інструкціями в національній валюті від: 
- 24.02.2023 №250 на суму 7 413,32грн – за січень 2023 рік (т.1 а.с.241, зворот);
- 24.03.2023 №511 на суму 7 413,32грн – за лютий 2023 рік (т.1 а.с.241);
- 25.04.2023 №786 на суму 7 413,32грн – за березень 2023 рік (т.1 а.с.240, зворот);
- 25.05.2023 №1051 на суму 7 413,32грн – за квітень 2023 рік (т.1 а.с.240);
- 27.06.2023 №1344 на суму 7 413,32грн – за травень 2023 рік (т.1 а.с.239, зворот);
- 27.07.2023 №1641 на суму 7 413,32грн – за червень 2023 рік (т.1 а.с.239);
- 29.08.2023 №2091 на суму 7 413,32грн – за липень 2023 рік (т.1 а.с.238, зворот);
- 26.09.2023 №2402 на суму 7 413,32грн – за серпень 2023 рік (т.1 а.с.238);
- 26.10.2023 №3743 на суму 7 413,32грн – за вересень 2023 рік (т.1 а.с.237, зворот);
- 28.11.2023 №3100 на суму 7 413,32грн – за жовтень 2023 рік (т.1 а.с.237);
- 27.12.2023 №3587 на суму 7 413,32грн – за листопад 2023 рік (т.1 а.с.236, зворот);
- 27.12.2023 №3588 на суму 7 413,36грн – за грудень 2023 рік (т.1 а.с.236);
- 27.02.2024 №471 на суму 7 791,40грн – за січень 2024 рік (т.1 а.с.235, зворот);
- 28.03.2024 №847 на суму 7 791,40грн – за лютий 2024 рік (т.1 а.с.235);
- 28.03.2024 №861 на суму 7 791,40грн – за 2024 рік (т.1 а.с.234, зворот);
- 28.05.2024 №1544 на суму 7 791,40грн – за квітень 2024 рік (т.1 а.с.234);
- 26.06.2024 №1920 на суму 79 130,44грн – за землю 2024 рік (т.1 а.с.233, зворот);
- 26.07.2024 №2297 на суму 22 059,21грн – за червень 2024 рік (т.1 а.с.233);
- 27.08.2024 №2631 на суму 22 059,21грн – за липень 2024 рік (т.1 а.с.232, зворот);
- 24.09.2024 №3013 на суму 22 059,21грн – за серпень 2024 рік (т.1 а.с.232);
- 28.10.2024 №3423 на суму 22 059,21грн – за вересень 2024 рік (т.1 а.с.231, зворот);
- 26.11.2024 №3762 на суму 22 059,21грн – за жовтень 2024 рік (т.1 а.с.231);
- 27.12.2024 №4089 на суму 22 059,21грн – за листопад 2024 рік (т.1 а.с.230, зворот);
- 27.12.2024 №4092 на суму 22 059,21грн – за грудень 2024 рік (т.1 а.с.230);
- 24.02.2025 №597 на суму 24 706,31грн – за січень 2025 рік (т.1 а.с.229, зворот);
- 25.03.2025 №978 на суму 24 706,31грн – за лютий 2025 рік (т.1 а.с.229);
- 29.04.2025 №1445 на суму 24 706,31грн – за березень 2025 рік (т.1 а.с.228, зворот);
- 23.05.2025 №1814 на суму 24 706,31грн – за квітень 2025 рік (т.1 а.с.228);
- 24.06.2025 №2283 на суму 24 706,31грн – за травень 2025 рік (т.1 а.с.227, зворот);
- 25.07.2025 №2838 на суму 24 706,31грн – за червень 2025 рік (т.1 а.с.227);
- 26.08.2025 №3327 на суму 24 706,31грн – за липень 2025 рік (т.1 а.с.226, зворот);
- 23.09.2025 №3783 на суму 24 706,31грн – за серпень 2025 рік (т.1 а.с.226);
- 24.10.2025 №4335 на суму 24 706,31грн – за вересень 2025 рік (т.1 а.с.225, зворот);
- 24.11.2025 №4797 на суму 24 706,31грн – за жовтень 2025 рік (т.1 а.с.225).
Предметом спору у даній справі є наявність у позивача права вимагати припинення орендних відносин шляхом розірвання договору №47 та виникнення у відповідача обов`язку повернути позивачу земельну ділянку.
Заявлені позивачем вимоги суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.
За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором оренди.
Так, відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Як визначено ч.6 ст.93 ЗК України в редакції, чинній на момент укладення договору, а також ч.8 такої норми в редакції, чинній на час укладення угоди від 31.10.2014, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
В силу ст.2 ЗаконуУкраїни «Про оренду землі» (далі – Закон №161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Положеннями ст.13 Закону №161-XIV визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст.20 Закону №161-XIV (в редакції, чинній на момент укладення договору): укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Частина 2 ст.125 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) визначає, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.
При цьому, як установлено п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 №2073 (далі – Порядок №2073 у редакції, чинній на момент укладення договору), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.
Згідно абз.1,2 п.4 Порядку №2073 забезпечення реєстрації договорів оренди покладалось на відповідні державні органи земельних ресурсів, зокрема: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування.
Оскільки судом встановлено, що договір №47 зареєстровано 01.06.2004, з відповідного моменту у позивача виникло право оренди відповідної земельної ділянки, строк дії якого продовжено до 17.09.2014 угодою від 09.08.2010, яка зареєстрована у встановленому порядку – 09.08.2010. 
Отже, відповідачу до 17.09.2014 належало право користування земельною ділянкою, що є предметом оренди за договором №47 площею 0,7672га.
Як на підставу заявленого позову, Коцюбинська селищна рада посилається на необхідність проведення державної реєстрації угоди від 31.10.2014 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що як вказує позивач, не виконано відповідачем, тому угода не набрала законної сили. 
Проте, відповідні твердження щодо необхідності станом на 31.10.2014 реєстрації договору оренди помилкові, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України: правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом; такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
З 01.01.2013 набрали чинності зміни, внесені Законом «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України від 11.02.2010 №1878-VI, якими з тексту ст.ст.182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання на державну реєстрацію правочинів, а із Закону №161-XIV - положення ст.ст.18, 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі.
Відтак, у зв`язку із відповідними змінами з 01.01.2013, договір оренди землі не підлягав реєстрації. Натомість закон передбачає проведення державної реєстрації права оренди, яке виникло відповідно до такого договору. 
Якщо момент укладення договору оренди землі (виникнення у його сторін прав і обов`язків у зобов`язальних правовідносинах) і реєстрація на підставі цього правочину права оренди землі (виникнення в орендаря речового права) не збігаються в часі, то в проміжку між укладенням договору і набуттям орендарем земельної ділянки шляхом реєстрації відповідного речового права договір діє, а у сторін є право захищати свої порушені договірні права зобов`язального характеру зобов`язально-правовими способами. Так, за наявності відповідних підстав орендар може вимагати зобов`язати орендодавця виконати обов`язок з передання земельної ділянки в натурі чи відмовитись від договору і вимагати відшкодувати збитки, а орендодавець, у свою чергу, може стягнути з орендаря орендну плату.
З моменту ж реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово-правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою. 
Висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2025 у справі №907/882/22.
В силу ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, викладений в постанові від 18.04.2023 у справі №357/8277/19, про те, що: «з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки. Можна зробити висновок, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою».
Водночас Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.04.2023 у справі №357/8277/19 наголосила на тому, що вказані висновки стосуються чинності договору оренди землі, укладеного після 01.01.2013, тобто після зміни законодавчого регулювання, а саме виключення із Закону №161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди із вказівкою на необхідність реєстрації права оренди, а також виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність такого правочину з дня його державної реєстрації.
Договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом ч.ч.1,2 ст.638 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014): договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України, у редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014).
Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Частинами 2,3 цієї статті визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії; договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Спеціальним законодавством у спірних правовідносинах виступають норми Закону №161-XIV, а також положення ЗК України (у редакціях, чинних на час підписання угоди від 31.10.2014).
Відповідно до ст.31 Закону №161-XIV договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його укладено.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 09.09.2014 №698 вирішено припинити договір оренди з 17.09.2014, у зв`язку із закінченням строку його дії. Вказане рішення, з визначенням дати припинення дії договору відповідає угоді, яка укладена сторонами 09.08.2010.
Відповідно до ч.ч.1-6 ст.33 Закону №161-XIV (у редакції, чинній на час припинення дії договору): по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі); орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди; при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі; за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення; у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону №161-XIV, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. З огляду на положення ст.33 Закону №161-XIV про намір скористатись переважним право на поновлення договору оренди землі орендар має заявити у строк, встановлений самим договором оренди, проте не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.
Судом під час розгляду справи не встановлено, що орендар – відповідач у справі в порядку, визначеному п.8 договору в редакції угоди від 09.08.2010, за 60 днів до закінчення строку дії договору оренди направив орендодавцю письмове повідомлення про намір продовжити дію договору від 01.06.2004 №47 та, що сторонами з дотримання такого порядку, з урахуванням переважного права орендаря, продовжено строк дії договору оренди, або про те, що такий договір, за мовчазної згоди, продовжено на той самий строк та на тих самих умовах.
Отже, право користування земельною ділянкою площею 0,7672га, яка передана за договором №47, припинилося за фактом закінчення строку, на який укладено договір та у відповідача на момент припинення такого договору виник обов`язок повернути відповідну земельну ділянку. 
Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно ч.1 ст.791 ЗК України: формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Як визначено ч.2 такої статті (в редакції, чинній на момент укладення додаткової угоди від 31.10.2014), формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. В силу ч. ч. 3-5, 9, 10 ст. 791 ЗК України: сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Як визначено ч.1 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ( в редакції, чинній на момент укладення угоди від 31.10.2014) до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, зокрема, кадастровий номер, який у відповідності з ч.2 ст.16 такого Закону, є ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
З матеріалів справи вбачається, що предметом договору оренди від 01.06.2004 №47 виступала земельна ділянка без кадастрового номеру із визначенням її конфігурації та меж (відповідно до діючих на момент укладення договору №47 норм) площею 0,7672га, водночас за угодою від 31.10.2014 предметом оренди виступає вже інші дві сформовані як об`єкти цивільних прав земельні ділянки, яким надано кадастрові номери - 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 загальною площею 0,5927га.
Отже, укладаючи угоду від 31.10.2014 до договору №47, сторони змінили об`єкт оренди, який в силу ст.15 Закону №161-XIV є істотною умовою договору.
Між тим, враховуючи відсутність доказів дотримання сторонами процедури продовження строку дії договору оренди від 01.06.2004 №47, припинення такого правочину внаслідок закінчення строку його дії, факт продовження користування відповідною земельною ділянкою, що є предметом оренди за договором №47, міг би бути підставою вважати договір продовженим на тих же умовах, разом з тим, позивачем із закінченням строку дії такого договору прийнято рішення про припинення такого договору, що є його волевиявленням.
Таким чином, угода від 31.10.2014 фактично є новим договором оренди земельної ділянки, яка до того ж укладена щодо іншого об`єкта оренди – інших земельних ділянок, що мають іншу площу, конфігурацію із сформованими кадастровими номерами.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014), відповідно до ч.1 якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;
Як визначено ч.1 ст.215 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014), підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.2,3 такої статті: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається; якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Отже, недодержання ч.1 ст.203 ЦК України, а саме не відповідність змісту правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства є підставою недійсності такого правочину. Такий правочин не є підставою для виникнення, зміни, припинення прав та обов`язків, визначених таким правочином.
Слід зауважити, що ч.ч.1,2 ст.216 ЦК України (в редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) передбачено, що: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Відтак, недійсний правочин не створює для сторін тих прав і обов`язків, які ним визначені, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю.
Угода від 31.10.2014, укладена сторонами, не відповідає чинному на момент її укладення законодавству, враховуючи наступне. 
Пунктом «а» ч.2 ст.83 ЗК України (в редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Положеннями ч.5 ст.16 та ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради; органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Згідно ч.1 п. «б» ст.80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 перебували в межах Коцюбинської територіальної громади, не належали іншим особа, державі та належали до земель комунальної власності і Коцюбинська селищна рада є особою, яка здійснює правомочності власника таких земельних ділянок, оскільки представляє відповідну територіальну громаду.
Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст.124 ЗК України.
Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України (в редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.124 ЗК України).
Так, абзацом 2 ч.2 ст.134 ЗК України (в редакції,чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.3 ст.124 ЗК України, в редакції чинній на час підписання угоди від 31.10.2014).
Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014): надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування; рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення або формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання); надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
В силу ст.50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014): проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом; проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.
Враховуючи, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 вважаються сформованими за фактом присвоєння їм кадастрових номерів та є об`єктами цивільних прав, відсутність доказів необхідності зміни їх меж та цільового призначення, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах розроблення та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не вимагалося. 
Однак, відсутність такої необхідності не свідчить про те, що сторони не повинні вчинити інші необхідні від них дії, які в силу закону є обов`язковими перед укладенням договору оренди землі.
Реалізація права на отримання земельної ділянки відбувається за двома різними процедурами: через аукціон або поза його проведенням. 
Зокрема, у разі, якщо потенційний орендар має намір отримати в оренду земельну ділянку для використання її в особистих цілях, за відсутності на такій земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, який належить потенційному орендарю на праві власності – реалізація відповідного права здійснюється на засадах змагальності, через прийняття участі у земельних торгах.
Так, в силу ч.ч.1,2 ст.135 ЗК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014): земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів; продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу. Частиною 3 цієї статті визначено, що організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.
Абзацами 2,3 ч.3 ст.135 ЗК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014) передбачено, що виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який має ліцензію на проведення земельних торгів та уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення; учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги.
Проведення, як передбачено ч.4 ст.135 ЗК України (в редакції, чинній на час підписання угоди від 31.10.2014), земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, тобто, у даному випадку за рішенням Коцюбинської селищної ради.
Проте, у даному випадку позивачем, як органом місцевого самоврядування, не приймалося рішення про передачу земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 в оренду на конкурснтних засадах. 
Також, потенційний орендар може набути право оренди на земельну ділянку – поза проведенням земельних торгів, однак за певних умов.
Так, з аналізу положень ч.2 ст.124 та абз.2 ч.2 ст.134 ЗК України вбачається, що незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації вже існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці, та які належать на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення.
Судом під час розгляду справи не встановлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027, які є предметом оренди відповідно до угоди від 31.10.2014, розташовано нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, та наявність якого дозволяє відповідачу отримати такі земельні ділянки в оренду поза проведенням земельних торгів. 
При цьому, з листа позивача від 01.05.2025 за вих.№535 вбачається, що Коцюбинською селищною радою повідомлено відповідача про необхідність надання документів про право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3210946200:01:031:0011, враховуючи що відповідач надав документи лише відносно майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3210946200:01:031:0019. 
Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до Коцюбинської селищної ради в порядку, визначеному ч.2 ст.123 ЗК України, з клопотанням про надання земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011, 3210946200:01:031:0027 в оренду на поза конкурентних засадах, із наданням доказів розташування на них об`єктів нерухомого майна, які належать відповідачу на праві власності, як і не містять доказів розгляду Коцюбинською селищною радою такого клопотання та прийняття за результатами його розгляду рішення, як того вимагає ч.1 ст.124 ЗК України.
Отже, процедура передачі земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 в оренду АТ «Позняки-Жил-Буд» на підставі угоди від 31.10.2014 відбулася поза порядком, визначеного законом, а саме, передача таких земельних ділянок здійснена без проведення земельних торгів та без дотримання процедури передачі таких земельних ділянок на поза конкурентних засадах.
Таким чином, угода від 31.10.2014 укладена з порушенням чинного законодавства, а відтак, в силу ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України – відповідна угода є абсолютно недійсною, а визнання її недійсною в судовому порядку не вимагається, оскільки такий правочин суперечить актам цивільного законодавства. 
При цьому, факти сплата орендних платежів за земельні ділянки з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027 самі по собі не свідчить про дійсність угоди від 31.10.2014, як і користування такими земельними ділянками за відсутності підстав для цього. 
В силу пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Вказане свідчить про те, що законодавець закріпив принцип «платного використання землі» незалежно від того, чи правомірно користується земельною ділянкою особа (укладений договір) чи використовує її поза вимогами законодавства (без укладення договору). Отже, у випадку використання землекористувачем земельної ділянки комунальної власності без оформлення відповідного права, зважаючи на те, що використання землі в Україні є платним, фактичний землекористувач такої земельної ділянки, зобов`язаний вносити за нею орендну плату.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заявлених вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки від 01.06.2004 №47, оскільки такий договір припинив свою дію 17.09.2014, а угода від 31.10.2014 є такою, що укладена всупереч чинному законодавству і є недійсною.
У задоволенні вимоги про повернення об`єкта оренди - земельної ділянки площею 0,5927га, яка знаходиться в с-ще Коцюбинське по вул. Доківська, 2, як вказує позивач, суд відмовляє з наступних підстав.
Недійсність правочину є підставою для виникання обов`язків у його сторін повернути отримане за таким правочином, між тим, позивач заявляє вимоги з інших підстав. 
В силу ч.1 ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, ч.2 такої статті установлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Застосування певного способу захисту порушеного права або охоронюваного закону інтересу тісно пов`язано із суб`єктивним матеріальним правом або інтересом, на захист яких подано позов, способом його порушення.
Спосіб захисту, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у позовній заяві. 
В силу ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її; речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними (ч.1 ст.184 ЦК України). 
Кожна сформована земельна ділянка має унікальний набір характеристик (координати, кадастровий номер, цільове призначення, розмір, межі тощо), тобто є такою, що визначена індивідуальними ознаками.
Заявляючи вимоги про повернення земельної ділянки загальною площею 0,5927га разом з вимогою про розірвання договору №47 позивач не вказує її кадастрового номеру і не посилається на те, що відповідна земельна ділянка є сформованою, не надає її координат та конфігурації, тобто не індивідуалізує її. 
Разом з тим, загальна площа земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027, які є предметом оренди відповідно до угоди від 31.10.2014, складає 0,7672га, з яких: 0,4213га - площа земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0027, 0,3459га - площа земельної ділянки з кадастровим номером 3210946200:01:031:0011.
Тобто, заявляючи вимоги про повернення земельної ділянки загальною площею 0,5927га позивач не надає відомостей, яка саме сформована земельна ділянка підлягає поверненню, у тому числі не надає її кадастрового номеру або координат. Земельна ділянка відповідної площі відповідачу не передавалась і за договором №47; 31.10.2014 відповідачем повернуто позивачу земельну ділянку, що фактично виділена з земельної ділянки, яка була предметом оренди за договором №47, та якій надано кадастровий номер 3210946200:01:031:03135 площею 0,1745га.
Посилання на те, що така площа є загальною площею земельних ділянок, що передані в оренду в силу додаткової угоди від 31.10.2014, не узгоджується з відомостями площ земельних ділянок з кадастровими номерами 3210946200:01:031:0011 та 3210946200:01:031:0027, оскільки їх сукупна площа складає 0,7672га, а не 0,5927га.
Відповідна неточність не дозволяє суду перевірити яку саме земельну ділянку просить позивач повернути та які її координати поворотних точок, конфігурація, що унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову, тобто така вимога, у разі її задоволення, є не виконуваною. 
При цьому, ідентифікувати земельну ділянку з прив`язкою до адреси є неможливим та помилковим, оскільки відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.06.2019 №137 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва та об`єктів нерухомого майна, яким не присвоюється адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна» визначено, що земельним ділянкам не присвоюються адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна.
Аналогічні положення передбачені додатком до Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 №690, в силу якого присвоєння адрес земельним ділянкам не здійснюється.
Частиною 3 ст.263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Отже, присвоєння адреси здійснюється лише об`єкту нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці, а не самій земельній ділянці, якій надається унікальний кадастровий номер. 
За відповідних обставин, у задоволенні вимог щодо повернення земельної ділянки площею 0,5927га, суд відмовляє.
При цьому, позивач, який вважає себе власником земельної ділянки площею 0,5927га має право заявити до особи, яка перешкоджає її вільному володінню, вимоги, визначивши координати такої земельної ділянки, що можливо є частиною інших земельних ділянок, зокрема, шляхом замовлення експертизи.
Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по оплаті позову судовим збором у розмірі 4 844,48грн, понесені позивачем, підлягають покладенню на позивача, враховуючи відмову у задоволенні заявлених вимог.
При цьому, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України; доказів доплати судового збору не надано.
В силу з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір»: судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат.
Як визначено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, як унормовано абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
У поданій позовній заяві позивачем фактично об`єднано дві вимоги немайнового характеру (розірвання договору та повернення об`єкта оренди).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 3 028грн (станом на момент подання позовної заяви).
При цьому, в силу ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на те, що позовну заяву Коцюбинська селищна рада подало в електронній формі через систему «Електронний суд», судовий збір, враховуючи заявлення двох вимог немайнового характеру, підлягав сплаті у розмірі 4 844,8грн (3028*2*0,8).
Як вбачається з платіжних інструкцій від 09.07.2025 №35 та 21.08.2025 №42 (т.1 а.с.41), позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 4 844,48грн, що є на 0,32грн меншим від того розміру судового збору, який необхідно сплатити позивачу з поданої позовної заяви.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з Коцюбинської селищної ради в дохід державного бюджету України недоплачену суму судового збору в розмірі 0,32грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області (ідентифікаційний код 04360600; 08298, Київська обл., Бучанський р-н, с-ще Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2) до Приватного акціонерного товариства «Позняки-Жил-Буд» (ідентифікаційний код 24089818;02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд. 3) про:
- припинення договору оренди земельної ділянки від 01.06.2004 №47, укладеного між Коцюбинською селищною радою та Закритим акціонерним товариством «Позняки-Жил-Буд», шляхом його розірвання;
- повернення об`єкту оренди - земельної ділянки площею 0,5927га, яка знаходиться в смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2.
2.Стягнути з Коцюбинської селищної ради Бучанського району Київської області (ідентифікаційний код 04360600; 08298, Київська обл., Бучанський р-н, с-ще Коцюбинське, вул.Доківська, буд. 2) в дохід державного бюджету України недоплачену суму судового збору у розмірі 0,32грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 12.06.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова