Справа № 301/237/26
2/301/391/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" травня 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області
у складі головуючого судді Бобик О.І.,
за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавської міської ради Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування, 
в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Іршавської міської ради Закарпатської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (до перенумерації №36). Вказаний будинок належав його батькам. Мати після смерті його батька ОСОБА_4 спадщину фактично прийняла, однак не оформила належним чином свої спадкові права. Він постійно проживав разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_2 , хоча мати була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За життя мати заповіт не залишала, інших спадкоємців немає. Приватний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Таким чином, він позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у нотаріальному порядку і змушений звернутися до суду для захисту свого права. 
При цьому звертає увагу, що у свідоцтві про смерть його батько зазначений як ОСОБА_5 , хоча в інших документах, зокрема, свідоцтві про одруження батьків, свідоцтві про його народження, ім`я та по батькові батька – ОСОБА_6 . Зазначена розбіжність у написанні імені та по батькові зумовлена особливостями перекладу з угорської мови та фактично стосується однієї й тієї самої особи, його батька.
Посилаючись на викладене, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був чоловіком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьком ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Відзиву на позов відповідач не подавав.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
У судове засідання предстаник відповідача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).
Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_4 , 1942 року народження, та ОСОБА_7 , 1940 року народження, одружилися 08.06.1965 року. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_2 (а.с. 10). 
Позивач є сином померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 11).
Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.12.2025 року встановлено юридичний факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом з матір?ю ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-17).
Відповідно до довідки Іршавської міської ради №01-35/2936 від 14.11.2025, на день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , ніхто не був зареєстрований (а.с. 19).
Згідно довідки Іршавської міської ради №01-57/09 від 28.01.2026 житловий будинок з надвірними спорудами, збудований ОСОБА_4 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з наявними обліковими даними та відомостями Комунального підприємства «Іршавське бюро технічної інвентаризації», а також відомостями з будинкової книги, що містить дані про реєстрацію та проживання осіб у зазначеному житловому будинку, раніше вказаний житловий будинок мав поштову адресу: АДРЕСА_3 . Зміна нумерації будинку відбулася у зв?язку з упорядкуванням та уточненням адрес до 1991 року. При цьому місце розташування об?єкта нерухомого майна не змінювалося, і йдеться про один і той самий житловий будинок з надвірними спорудами (а.с. 20).
З матеріалів справи вбачається, що спадковий будинок було збудовано наприкінці 1968 року батьками позивача під час шлюбу та зареєстровано за покійним батьком позивача ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку (а.с. 33-34), акта приймання індивідуального домоволодіння (а.с. 28-31) та рішення виконавчого комітету Іршавської районної ради народних депутатів від 10.02.1967 року про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво (а.с.35) висновку про реєстрацію домоволодіння (а.с. 32).
Також на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.38-42).
Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25.11.2025 спадкові справи відносно померлих ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилися (а.с. 21, 22). 
А згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25.11.2025 заповіти/спадкові договори відносно померлих ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні (а.с. 23, 24).
25.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 25), однак відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2025 вих.№208/02-31 приватний нотаріус Хустського РНО Закарпатської області Рацин В.Ф. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на майно, яке прийняла ОСОБА_3 у спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на нерухоме майно та факту прийняття спадщини (а.с. 26-27).
З врахуванням положень ст. 294 ЦПК України, зважаючи, що встановлення факту родинних відносин пов`язано з вирішенням спадкового спору встановлення зазначеного юридичного факту вирішується в порядку позовного провадження.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
На підставі установлених фактичних обставин суд доходить висновку, що наявними в матеріалах справи доказами доводиться факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був чоловіком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та батьком ОСОБА_1 .
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав.
Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.
Отже відсутність реєстрації права власності на будинок, а також відсутність у його спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно (не оформлення ним спадщини) не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті останніх.
Відтак оскільки спірний будинок збудований батьками позивача, на будинок зроблено технічний паспорт, будинок збудовано на відведеній земельній ділянці, такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок входить до складу спадщини за померлою ОСОБА_3 , однак відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту.
Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину за померлою матір`ю, інших спадкоємців немає, а відповідач Іршавська міська рада Закарпатської області заперечень проти задоволення позову не висловила, то це є підставою для задоволення позову.
Судові витрат покласти на позивача.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 258-259, 264-265 ЦПК України суд,

у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 був чоловіком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та батьком ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судові витрат покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 28.05.2026.

Суддя Іршавського
районного суду: О. І. Бобик