Справа № 347/14/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючого інвалідність ІІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 30.12.2025 року о 21:06 годині в смт. Кути по вулиці Тюдівська, керував автомобілем марки Део Сенс д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Алкофор 507, тест 000098, результат позитивний 1,01% проміле, чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що за вказаних у протоколі обставин він 30.12.2025 року ввечері робив в гаражі, де випив банку пива, після чого хвилин за 40 поїхав в магазин. В смт. Кути по вулиці Тюдівська назустріч йому рухався поліцейський автомобіль, який розвернувся та догнав його, працівники поліції його зупинили, перевірили документи та з`ясували чи вживав він алкогольні напої. На місці зупинки було швидко проведено його огляд на стан сп`яніння, не роз`яснено його права і поліцейський повідомив, що у медичному закладі буде проведено аналогічний огляд. Він був не згідний і показниками приладу Алкофор. Він має інвалідність ІІІ групи по слуху і погано чує, тому він не все із сказаного поліцейським чув. Коли він рухався – був пристебнутий ременем безпеки, а коли зупинився – відстебнув його. Але постанову про накладення на нього штрафу за ч.5 ст.121 КУпАП він не оскаржував. Стверджує, що результат тесту він не підписував.
Захисник Беньковський В.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття цієї справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обгрунтовуючи тим, що на відеозаписі відсутня фіксація видруківки та підпису результату тесту, ознаки сп`яніння не були озвучені поліцейським; наявні розбіжності у часі між проведенням огляду і часом складання протоколу, а засвідчувальний напис поліцейського не є належним доказом; якщо прилад дав збій у часі – виникає сумнів щодо його результату; у сертифікаті відповідності відсутній даний прилад у переліку, тому його результат є неналежним доказом; процедура огляду передбачає виведення на екран приладу його результату та його оголошення поліцейським, роздруківка його результату, що відсутнє у даному випадку, тому процедура огляду не дотримана; відео «вац-ап відео» здійснено невідоим приладом, тому є неналежним доказом, оскільки суперечить Інструкції; не повністю роз`яснені поліцейським права адмінпритягуваному, зокрема – право на захист, що є істотним порушенням прав останнього; під час роз`яснення права пройти огляд у медичному закладі поліцейський ввів в оману адмінпритягуваного, стверджуючи, що там буде проведено такий самий огляд (огляд у медичному закладі передбачає проведення додаткових досліджень); відсутні докази порушення адмінпритягуваним ПДР до його зупинки, тому подальші дії поліцейського щодо проведення огляду на стан сп`яніння були незаконними. Отже, вина адмінпритягуваного не доведена належними і допустимими доказами. Постанова про притягнення адмінпритягуваного до відповідальності по ч.5 ст.121 КУпАП не була оскаржена, оскільки він звернувся по правову допомогу після спливу строку на її скарження та таке оскарження є витратним.
ОСОБА_1 підтримав заявлене захисником клопотання.
Вислухавши адмінпритягуваного, його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до пункту 2.9.а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами ч.2 ст.266 КУпАП: огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
П.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
За змістом, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду, в якому ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив згоду з результатом огляду на стан сп`яніння, та відеозапису вбачається, що водій керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та погодився із показником технічного засобу на місці проведення огляду.
Ініціатором незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився такий огляд, яка самостійно вирішує чи погоджується вона із результатом огляду, а незгода водія із результатом огляду повинна бути здійснена безпосередньо після огляду на стан сп`яніння шляхом активних дій та висловлена у категоричній чіткій формі.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог пункту 2.9.а) ПДР України не дотримався, отже він підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №555276 від 30.12.2025 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с.1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.2)
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом факт його згоди із показником спеціального приладу (а.с.3); 
- відомостями алкотесту «Алкофор 507», результат тесту 1,01‰, з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, понаднормово перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.5);
- копією сертифікату відповідності (а.с.6);
- копією сертифікату перевірки типу (а.с.7);
- копією посвідчення водія (а.с.8)
- копією постанови ЕНА № 6438135 від 30.12.2025 року (а.с.9), що підтверджує факт підставності його зупинки;
- рапортом (а.с.11);
- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського РВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з письмовими доказами (а.с.12).
Доводи сторони захисту щодо невідповідності підпису адмінпритягуваним під результатом тесту не підтверджені належними доказами, не спростовує показників приладу та не може бути підставою для визнання його неналежним доказом.
Невідповідність часу проведення огляду із часом, зазначеним на результаті тесту є похибкою самого приладу стосовно лише часу вимірювання, щодо цієї обставини у справі є відповідний засідчувальний напис поліцейського, до справи долучено свідоцтво про повірку газоаналізатора Алкофор507 №IUN3F0134 від 21.05.2025 року, який відповідає ДСТУ 8950:2019, тому доводи сторони захисту щодо неналежності цього доказу (результату огляду цим технічним засобом) суд відхиляє. 
На підтвердження підставності зупинки адмінпритягуваного до справи долучено копію постанови ЕНА №6438135 від 20.12.2025 року, яка узгоджується із матеріалами справи та не оскаржувалась, тому довід сторони захисту щодо безпідставності зупиник та незаконність подальших дій поліцейського щодо проведення огляду на стан сп`яніння є неспроможними.
Щодо твердження захисника про неналежність як доказу відеозапису «вотс-ап відео» - суд оцінює його у сукупності із іншими доказами, які підтверджують керування водієм зазначеним транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин.
Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9.а. ПДР України.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 копійок на користь держави за реквізитами: отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувачем є Державна судова адміністрація України.
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.С. Драч