Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

Справа № 126/1903/25
Провадження № 2/126/254/2026
"27" квітня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Хмель Р. В. 
зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" звернулося в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018, в розмірі 32047,08, а також понесені судові витрати.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2018 між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2019000093. 
Відповідно до Кредитного договору, визначено умови обслуговування Кредитної лінії. За користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається
тарифами Банку та Договором. На дату укладання Договору розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.
Відповідачкою кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Так останній платіж нею було внесено 22.01.2021 року. 
У порушення умов Кредитного договору відповідачка свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 32047,08 грн, яка включає в себе тіло кредиту у розмірі 17300,00 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 14747,08 грн.  
24.03.2023 року між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, і за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018.
20.06.2025 позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної
заборгованості за кредитним договором, дану вимогу відповідачка отримала 26.06.2025 особисто, однак не вчинила жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості.
Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення заборгованості та судових витрат з відповідачки ОСОБА_1 .
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.
Відзив на позов відповідачка не подала.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.
Позовна заява надійшла до суду 22.08.2025 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана судді ОСОБА_2 .
З метою уточнення місця реєстрації відповідачки, судом було здійснено запит, відповідь на який надійшла 26.08.2025.
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 2557/0/15-25 від 27.11.2025 року суддя ОСОБА_2 звільнений з посади судді Бершадського районного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Наказом Бершадського районного суду Вінницької області № 38-к від 28.11.2025 року суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату суду, у зв`язку із звільненням з посади судді у відставку.
Розпорядженням керівника апарату Бершадського районного суду Вінницької області від 28.11.2025 року відповідно до п.2.3.43, 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 справу передано до розгляду судді Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В.
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 01.12.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
У судове засідання представник позивача Кириченко О.М. не з`явився, через підсистему "Електронний суд" подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 , також в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала просить справу слухати за її відсутності.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕННІ СУДОМ.
Судом встановлено, що 25.05.2018 між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2019000093.
Відповідно до п.1.1. кредитного договору відповідачка отримала кредит на придбання товару. За користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається
тарифами Банку та Договором. На дату укладання Договору розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.
Шляхом підписання кредитного договору, додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2019000093 від 25.05.2018 позичальник підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством про захист прав споживачів; позичальника перед укладанням договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання договору та отримання кредиту на сприятливих для клієнта умовах; позичальник отримав кредитну лінію на сприятливих для нього умовах; банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку, зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору, тарифи банку та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна для користування банківськими послугами; з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку/тарифним пакетом приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; послуги банку пов`язані із видачею кредиту отримав у повному обсязі, зауважень щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні.
Факт отримання та використання відповідачкою кредитних коштів підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по картці за період з 22.06.2018 по 22.01.2021 року.
Відповідачка після отримання кредитних коштів деякий час та частково здійснювала погашення кредитної заборгованості, зокрема, останній платіж нею було внесено 22.01.2021.
24.03.2023 року між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у Реєстрі боржників (додаток №1 до договору), зокрема, за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018 року, укладеними між АТ "ОТП БАНК" та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.6.2.3. право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Відповідно до витягу з додатку до цього договору слідує, що ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018, загальна сума заборгованості 32047,08 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 17300,00 грн, заборгованість за відсотками 14747,08 грн.
Договір факторингу є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цього договору матеріали справи не містять.
Матеріали справи містять вимогу про погашення заборгованості, яка в тому числі містить повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018, яке адресовано відповідачці, яке вона отримала власноручно 26.06.2025, що підтверджується її підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення, однак після отримання цієї вимоги, жодних дій на погашення заборгованості не вчиняла. 
Отже до позивача перейшло право кредитора за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується дослідженими доказами.
Позичальник свої зобов`язання належними чином не виконує.
Згідно з випискою по рахунку та розрахунком заборгованості за кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018 заборгованість відповідачки становить 32047,08 грн.
Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідачка визнає позов та не заперечує проти правильності нарахування відсотків.
Зважаючи на невиконання позичальником своїх зобов`язань права позивача є порушені, існує заборгованість за кредитним договором, в добровільному порядку заборгованість не погашена, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку.
МОТИВИ СУДУ, НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, розрахунками заборгованості підтверджується, що відповідачка ОСОБА_1 порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Таким чином, ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" наділено правом грошової вимоги до відповідачки, а первісний кредитор втратив такі права.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
ВИСНОВКИ СУДУ.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та зважаючи, що станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідачка заборгованість за кредитними договорами у добровільному порядку не сплатила, тому суд приходить до висновку, що з відповідачки, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 32047,08 грн.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження судових витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги №01/05-23 від 01.05.2023 року, акт про надання правничої допомоги № 0109-25 від 01.09.2025 року, Додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 01/05 від 01.05.2023 року укладених між ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" та АБ «Юлії Чміль» з детальним описом наданих послуг, відповідно до якого визначено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 8500,00 грн.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг. Тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком.
Враховуючи критерії реальності витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідачки щодо розміру витрат, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають витрати у розмірі 5000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
Крім того, оскільки позов задоволений, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.3, 525, 526, 530, 610, 626, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст.7,12,76-81,141,178, 247, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" (ЄДРПОУ43115064), заборгованість за Кредитним договором №2019000093 від 25.05.2018, у розмірі 32047,08 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17300,00 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 14747,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
В решті вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", адреса: 49001, м. Дніпро вул. Січових Стрільців, буд. 9, ЄДРПОУ 43115064;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст складено 27.04.2026. 

Суддя Р. В. Хмель