ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/688/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/9828/25 Категорія:  304090000 	Кондрацька Н. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л. 

учасники справи:

позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова»,

відповідач – ОСОБА_1 , 

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 , 

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року, у складі судді Кондрацької Н.М., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року ТОВ «Іннова-Нова» звернулося до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначало, що 22.05.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у кредит (кредитний договір) №8269130525, відповідно до якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, на строк 360 днів, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково, та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
У вересні 2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова». 
Позивач вказував, що кредитний договір разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначенимиЗаконом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позикодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9000 гривень, що підтверджується Квитанцією про перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 та Довідкою про успішне перерахування коштів, як операції з використанням платіжного сервісу «EasyPay», із зазначенням найменування отримувача кредитних коштів, виданою ТОВ ФК «Контрактовий дім», однак Позичальник свої зобов`язання не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 20340,00 грн., яка складається з: 9000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 9990,00 грн. - заборгованість за процентами;1350,00 грн. – заборгованість по комісії, яку позивач просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 340,00 грн., 2422, 40 грн судового збору.
Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.
Задовольняючи позов повністю, суд мотивував тим, що позикодавець виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, надавши відповідачу в кредит кошти в розмірі 9 000 грн., натомість позичальник умов договору з повернення кредиту та процентів не виконала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 20 340,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь кредитора. Крім того, суд зазначив, що підписуючи кредитний договір відповідач добровільно погодилась з усіма його умовами, зокрема з строком кредитування, розміром процентної ставки та розміром комісії.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду в частині стягнення процентів, комісії, судового збору, та прийняти нове рішення, яким стягнути з неї лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 000 грн. та здійснити перерозподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Вважає, що застосована позивачем процентна ставка 1% на день, що становить понад 360 % річних, суперечить положенням ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», а також принципам розумності, справедливості та добросовісності.
Комісія у розмірі 15% за надання кредиту, на думку скаржника, фактично є прихованим способом збільшення вартості кредиту, що суперечить законодавству про споживче кредитування.
Скаржник також не погоджується з розміром судового збору, оскільки розмір визначено з урахуванням загальної суми позовних вимог, яка включає проценти та комісію, законність нарахування яких судом не перевірена.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2026 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року відповідає вказаним вимогам закону, з огляду на таке.
Частина третьої статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.05.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» (надалі перейменовано у ТОВ «Іннова-Нова») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання грошових коштів у кредит № 8269130525 (надалі-Договір), який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 9758.
Згідно з п.2.2. Договору визначено, що Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом 2.3., 2.4., 2.5. Договору визначено суму кредиту (загальний розмір) складає 9000 гривень. 00 коп. Тип кредиту кредит. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору.
Відповідно до п. 2.6. Договору тип процентної ставки фіксована.
За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1.0% в день та застосовується протягом 180 календарних днів з дати укладення цього договору;· п. 2.6.2. 0,87% в день та застосовується, починаючи з 181 дня календарного дня від дати укладення кредитного договору; знижена процентна ставка 0,7 %, яка застосовується відповідно до наступних умов, якщо позичальник 21.06.2025 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту (п.2.7 договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 3.2. Договору, сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання цього Договору. Дата надання кредиту: 22.05.2025 або наступний за ним календарний день.
Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9 000 грн. 00 коп., що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про успішне перерахування 22.05.2025 коштів (суми кредиту) у розмірі 9000 грн. ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_3 , номер транзакції НОМЕР_4 .
Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів у сумі 9000 грн. відповідачем у справі не заперечується.
В зв`язку з невиконанням умов Договору щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за надання кредиту відповідно до Графіку платежів, у відповідачки виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем становить 20 340 грн, та складається з: 9000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 9990,00 грн. - заборгованість за процентами; 1350,00 грн. заборгованість по комісії. 
Колегія суддів вважає, що висновки суду в частині визначення заборгованості по процентам та комісії підтверджуються доказами, дослідженими судом та відповідають нормам матеріального права.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Так, комісія за надання кредиту передбачена умовами Договору, зокрема п. 2.7. та становить 15% від суми наданого кредиту і нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту.
Вказана умова Договору погоджена з позичальником та передбачає плату за надання кредиту шляхом перерахування коштів на картку через платіжний сервіс. Така умова не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» та не є дискримінаційною, отже протилежні доводи скаржника щодо незаконності нарахування такого платежу не заслуговують на увагу.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині необґрунтованості нарахування процентів за користування кредитними коштами, оскільки сума процентів в розмірі 9 990,0 грн є вищою ніж сума кредиту, а тому, на думку скаржниці, розрахунок процентів та визначена Договором процентна ставка суперечить ч.2 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування», колегія суддів зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджується, що у підписаному позичальницею Договорі в п.2.6., п.п. 2.6.1. 2.6.2 визначені тип та розмір процентних ставок за користування кредитом відповідно до періоду користування.
Судом встановлено, що відповідачкою неналежно виконувались умови Договору з повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами у строки, передбачені Графіком платежів, внаслідок чого кредитодавцем нараховано заборгованість за процентами, починаючи з 21.06.2025 по 10.10.2025 (день пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, в зв`язку з невиконанням умов договору), що в сумі склало 9 990 грн, та після 10.10.2025 проценти позикодавцем не нараховувались.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, що розрахунок заборгованості, зокрема за процентами, відповідає умовам Договору та Графіку платежів, а тому суд правильно визначив до стягнення з відповідачки розмір заборгованості за процентами в сумі 9 990 грн.
Підстав для зміни розміру процентів за користування кредитними коштами за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, оскільки розрахунок заборгованості проведено на підставі умов Договору, що погоджені з ОСОБА_1 , в зв`язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту та процентів.
Доводи скаржниці про те, що процентна ставка по Договору, яка становить понад 360 % річних не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», принципам розумності, справедливості та добросовісності, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Відповідно до ст. 1 Закону, що містить визначення термінів, 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;
1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Цим Законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою.
За приписами ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. На підставі ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності ЗУ №3498-ІХ, тобто з 21.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1 %.
Договором передбачені такі розміри процентних ставок: 0,7% - знижена процентна ставка, 0, 87 % - застосовується у період з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку його дії та 1 % - за кожний день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору.
Таким чином, максимальна процента ставка, що передбачена умовами Договору становить 1%, що не перевищує установлений законом розмір процентної ставки, а тому доводи скаржниці є безпідставними та спростовуються викладеним.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору проведено судом з дотриманням вимог ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому протилежні твердження Ненадо О.О. щодо неправильності розподілу судових витрат не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному дослідженні всіх обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни законного та обґрунтованого рішення суду в оскаржуваній частині за доводами апеляційної скарги.
В зв`язку із залишенням рішення суду без змін, судові витрати залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 грудня 2025 року у даній справі в оскаржуваній частині – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Ю.В. Сіренко

Л.І. Василенко 

Т.Л. Фетісова