Ухвала

26 травня 2026 року
м. Київ

справа № 205/14170/23
провадження № 61-2981ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Коротенка Є. В., 

розглянувши касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року у справі за позовом прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, про передачу майна у власність територіальної громади,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року прокурор Західної окружної прокуратури міста Дніпра звернулася до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Дніпровської міської ради від 25 квітня 2019 року № 181/31, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030) у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 за рахунок земель не переданих у власність або користування, код цільового використання земель - 02.01 «Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»; 
скасувати державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030), що розташована у районі АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 1574238612101) за ОСОБА_1 від 06 червня 2018 року, номер запису про право власності: 41557426, вчинену державним реєстратором департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Г. В. на вказаний об`єкт нерухомого майна; 
усунути перешкоди у здійсненні Дніпровською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030) шляхом її повернення на користь Дніпровської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 ; 
скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1000 га, з кадастровим номером 1210100000:08:650:0030 у Державному земельному кадастрі, а також стягнути з відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачені судові витрати.

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 18 лютого 2025 року позов задовольнив. 
Визнав незаконним та скасував рішення Дніпровської міської ради від 25 квітня 2019 року № 181/31, яким затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030) у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 за рахунок земель, не переданих у власність або користування, код цільового використання земель - 02.01 «Для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».
Скасував державну реєстрацію прав на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030), що розташована у районі АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 1574238612101) за ОСОБА_1 від 06 червня 2018 року, номер запису про право власності: 41557426, вчинену державним реєстратором департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Г. В.
Усунув перешкоди у здійсненні Дніпровською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:08:650:0030) шляхом її повернення на користь Дніпровської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 .
Скасував державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:08:650:0030 у Державному земельному кадастрі.
Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 03 лютого 2026 року апеляційні скарги Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року - без змін.

05 березня 2026 року Дніпровська міська рада засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року (повний текст якої складено 06 лютого 2026 року) у цій справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 березня 2026 року справу призначено судді-доповідачу Зайцеву А. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коротенко Є. В., Тітов М. Ю. 

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати суду інформацію про ціну позову в частині майнової вимоги, виходячи з вартості спірної земельної ділянки станом на дату звернення з позовом, подати належні докази на підтвердження такої вартості, а також з урахуванням наведеного самостійно згідно із вимогами закону визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині (200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) та у разі необхідності доплатити судовий збір, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2026 року продовжено Дніпровській міській раді строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником виконано.

Відповідно до розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 18 травня 2026 року № 514/0/226-26 у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 травня 2026 року справу призначено судді-доповідачу Зайцеву А. Ю, судді, які входять до складу колегії: Воробйова І. А., Коротенко Є. В.

В касаційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18, від 03 квітня 2024 року у справі № 917/1212/21 та постановах Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі № 640/16767/21, від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17; від 15 травня 2019 року у справі № 911/1497/18, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 21 травня 2025 року у справі № 904/6886/23, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц; 

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статей 58, 59, 60 Земельного кодексу України, статті 88 Водного кодексу України, а також статті 19 Конституції України у подібних правовідносинах, а саме - щодо можливості вважати встановленою межу прибережної захисної смуги на момент розроблення проекту землеустрою, якщо його фактичне затвердження, без внесення змін у розроблену документацію, відбулося пізніше - після прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність. З огляду на це, відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо визначення моменту, з якого межа прибережної захисної смуги вважається встановленою у правовому значенні - з моменту розроблення відповідної проектної документації чи лише після її формального затвердження;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування положень статей 12, 116, 118, 152, 153 Земельного кодексу України, а також статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у подібних правовідносинах, а саме: чи може вважатися недобросовісним набувач земельної ділянки, якщо на момент затвердження проекту землеустрою про передачу цієї ділянки проект прибережної захисної смуги вже був розроблений, але ще не пройшов процедуру затвердження, і чи мав набувач обов`язок самостійно перевіряти факт його затвердження або відсутність такого; чи можуть дії набувача земельної ділянки вважатися недобросовісними, якщо він набув її, спираючись на чинний стан правового регулювання та офіційну інформацію, що підтверджувала правомірність розпорядження землею, навіть за умови розташування ділянки поблизу водного об`єкта. Зокрема чи може особа, яка діяла на підставі чинного проекту землеустрою, вважатися такою, що порушила норми земельного чи водного законодавства лише через те, що проект прибережної захисної смуги на той момент не був затверджений формально, хоча його положення були відомі і враховані під час прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність;

- суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року.

Витребувати з Новокодацького районного суду м. Дніпра цивільну справу № 205/14170/23 за позовом прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра до Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Регіональний офіс водних ресурсів у Дніпропетровській області, про передачу майна у власність територіальної громади.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 І. А. Воробйова  Є. В. Коротенко