Справа № 368/991/25 
2-о/368/2/26
Рішення 
Іменем України
"03" червня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області
у складі: головуючого - судді Шевченко І.І.
за участю секретаря Назаренко А.І.
представника заявника ОСОБА_1 адвоката Клапчука Ф.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, -
в с т а н о в и в:
представник заявника просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої ОСОБА_2 . 2. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з померлою Документ сформований в системі «Електронний суд» ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини ОСОБА_2 , обґрунтовуючи заяву наступним.
ОСОБА_1 звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
На підставі ст. ст. 43, 49 Цивільного процесуального кодексу України заявник звертається із змінами до поданої заяви у зв`язку з необхідністю своїх позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. 
За життя ОСОБА_2 належана на праві власності земельна ділянка, яка знаходиться у с. Шубівка Обухівського району Київської області, площею 4,1330 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 3222289200:04:009:0002.
Вказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного ату на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №211789 від 31.05.2001 року. 
Померла ОСОБА_2 є двоюрідною бабою ОСОБА_1 , тобто заявника є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої та спадкоємицею її майна за законом. 
Дід заявниці ОСОБА_3 , який був батьком заявниці ОСОБА_4 , є рідним братом ОСОБА_2 , а тому заявниця є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої ОСОБА_2 . 
Відповідно до ст.. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 
Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 
Згідно ч. 1 ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців на майно ОСОБА_2 , крім заявника, не залишилося. 
Згідно зі ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Для оформлення спадщини ОСОБА_2 заявник звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Воловенко О.П. Листом від 26.11.2024 року №39/01-16 нотаріус повідомила заявнику, що нею був пропущений термін для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , а також потрібно встановити родинні відносини чи факт спільного проживання з померлою, для чого рекомендовано звернутися до суду. 
Заявник дійсно є внучкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та проживала разом з нею за однією адресою до дня її смерті. 
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 
Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. 
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. 
Отже, оскільки встановлення юридичного факту – факту родинних відносин між заявником та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 потрібен заявнику для реалізації її спадкових прав та в інший спосіб реалізувати ці права неможливо, то є всі передумови для задоволення даної заяви та встановлення факту родинних відносин між заявником та ОСОБА_2 , а саме того, що вони є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) та двоюрідною бабою. 
Вказане підтверджується зокрема: свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 від 06.02.1969 року; свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (тобто заявником) серії НОМЕР_2 від 12.08.1989 року; свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_3 від 11.06.2013 року; витягами з Реєстру актів цивільного стану. 
Втім, оскільки у заявника відсутнє свідоцтво про народження своєї матері, то існують перешкоди в оформленні спадщини через нотаріуса. 
Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини 
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 
Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 
Станом на день смерті ОСОБА_2 , заявник проживала разом з нею, а тому вважається такою, що прийняла її спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. 
Проте, вони були зареєстровані за різними адресами, а тому факт спільного проживання підлягає встановленню судом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 
Згідно ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пленум Верховного суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. 
Аналогічна правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду у справах № 336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019, зокрема зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. 
Однак слід вказати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року дійшов категоричного висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. 
Виходячи з положень ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України та висновків Верховного суду суд при вирішенні справи щодо спадкування спадкоємцями спадщини може вирішуватись питання про встановлення факту постійного проживання заявника з зі спадкодавцем, в даному випадку з ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 1, 2 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Заявник може підтвердити те, що на час відкриття спадщини вона фактично проживала разом з ОСОБА_2 , про що нею невідкладно будуть подані докази до суду.
Представник заінтересованої особи в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.
Суд, вислухавши представника заявника, свідка та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як визначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно паспорту СТ354376 вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Шубівка Кагарлицького району Київської області.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 06.02.1969 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , де батьками зазначено: батько – ОСОБА_4 , а мати – ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 виданого 12.08.1968 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про зміну імені НОМЕР_3 виданого 11.06.2013 року ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_8 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шубівка Кагарлицького району Київської області, про що було зроблено запис 16.05.2013 р. під № 9 Виконавчим комітетом Шубівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. 
За життя ОСОБА_2 належана на праві власності земельна ділянка, яка знаходиться у с. Шубівка Обухівського району Київської області, площею 4,1330 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 3222289200:04:009:0002.
Вказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного ату на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №211789 від 31.05.2001 року. 
Дід заявниці ОСОБА_3 , який був батьком заявниці ОСОБА_4 , є рідним братом ОСОБА_2 , а тому заявниця є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої ОСОБА_2 . 
Померла ОСОБА_2 є двоюрідною бабою ОСОБА_1 , тобто заявника є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої та спадкоємицею її майна за законом. 
Дід заявниці ОСОБА_3 , який був батьком заявниці ОСОБА_4 , є рідним братом ОСОБА_2 , а тому заявниця є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої ОСОБА_2 . 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За змістом ст.293, ст.315 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: родинних відносин між фізичними особами.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відтак, вказаними документами підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Окрім того, заявник дійсно є внучкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та проживала разом з нею за однією адресою до дня її смерті. 
Положеннями статей 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Факт, щодо встановлення якого звернулася заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для прийняття спадщини від двоюрідної тітки до заявника. Крім того, заявник ОСОБА_1 не має іншої можливості довести факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ЦК України, ЦПК України суд, - 
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кагарлицька міська рада Обухівського району Київської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 є двоюрідною внучкою (внучатою племінницею) померлої ОСОБА_2 . 
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду складено 05.06.2026 р.

Суддя І.І. Шевченко