Справа № 716/591/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2026 року місто Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Бортніка А.В., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:
15.04.2026 року позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Павчука С.І., звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 86,20 кв.м., житловою площею 59,10 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавиці. 
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 20.04.2026 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання, витребувано матеріали спадкової справи.
Відповідач подав заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримав.
За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін та ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави. 
При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 , жителька села Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області, зробила розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого все майно, що належатиме на час смерті, заповідала ОСОБА_1 (а.с.14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в селі Ржавинці, про що Ржавинецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області вчинено актовий №10 від 20.03.2000 року (а.с.8). 
Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до ст.ст.524-526 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини – останнє постійне місце проживання спадкодавця.
Положеннями ст.ст.548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до довідки Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №1551 від 17.11.2020 року, ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу у володіння житловим будинком та присадибною ділянкою, належних ОСОБА_2 (а.с.16).
Також право вступу позивача у володіння майном померлої ОСОБА_2 підтверджується і виданим нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.17).
Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є таким що прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті. 
Отже, до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали їй на час смерті.
Відповідно до ст.ст.1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, оскільки ним не були подані документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2 , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.03.2026 (а.с.22).
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.
В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.
В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 що підтверджується довідкою №321 від 03.04.2026 (а.с.27).
Згідно записів облікової картки об`єкта по господарського обліку власником домогосподарства АДРЕСА_2 являється ОСОБА_2 (а.с.23-26).
З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 набула право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєструвала його належним чином.
Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 побудований у 1978 році (а.с.10).
Враховуючи викладене, встановлено, щоОСОБА_2 за життя набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 права на вищевказане домоволодіння в порядку спадкування на підставі ст.ст.548-549 ЦК УРСР перейшли до її спадкоємця ОСОБА_1 . Крім того, встановлено, що за життя ОСОБА_2 набула прав власника на дане домоволодіння, але належними чином не оформила право власності, правовстановлюючий документ на вищевказане домоволодіння не отримала. У зв`язку з цим, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 та таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавиці позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через органи нотаріату, а отже його права підлягають судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст.328, 392, 1216-1218, 1221-1222, 1223, 1267-1270, 1272, 1297 ЦК України, ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд 

ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Юрковецької об`єднаної територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, – задовольнити. 
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , яке складається із житлового будинку під літ. «А» (1978) загальною площею 86,20 м.кв., житловою 59,10 м.кв., літньої кухні під літ. «Б», сараю під літ «В», «Г», хліву під літ. «Д», вбиральні під літ. «Е», погребу окремо збудованого під літ. «Пг»,огорожі під №1-2, криниці під №3,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Є. Вайновська