справа № 489/395/26 
провадження №2/489/1042/26

Заочне рішення
Іменем України

05 червня 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді  Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання  Лупової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи – Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, 
встановив:
У січні 2026 року позивач, через свого представника – адвоката Павлюк С.О., звернулась до суду з позовом в якому просить: визнати дійсним договір №4194 купівлі-продажу нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , з другої сторони, 31.08.2000 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» зареєстрований за №4194, зареєстрований 22.02.2000 у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 20154; Визначити, що частки ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру є рівними, та складають по 1/2 частки за кожним.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 31.08.2000 між ОСОБА_7 , позивачем та відповідачами було укладено договір №4194 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого позивач та  ОСОБА_7  придбали квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв». Всі умови договору сторони виконали, окрім нотаріального посвідчення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру. На теперішній час позивач позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті сина ОСОБА_7 , оскільки цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору, який підлягає визнанню дійсним тільки у судовому порядку. За такого, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 20.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.
03.03.2026 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якій вона просить визнати дійсним договір №4194 купівлі-продажу нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , з другої сторони, 31.08.2000 на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» зареєстрований за №4194, зареєстрований 22.02.2000 у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 20154.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.03.2026 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на іншу дату.
Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 27.05.2026, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
Відповідачі причини своєї неявки не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористались.
Третя особа свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила та правом на подання пояснень щодо позову не скористалась.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 31.08.2000 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали договір №4194 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідач продали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_7 купили квартиру АДРЕСА_1 . Договір оформлено на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» та 22.09.2000 зареєстровано в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №20154.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» №2-8916 від 04.11.2025 станом на 28.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на підставі договору №4194 купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2000, виданого Товарною біржею «Нерухомість-Південь», та зареєстрованого в КП ММБТІ 22.09.2000 за реєстровим №20154.
Згідно із витягом №28484830 Відділу запису актів цивільного стану регіону Імбоден від 13.05.2025 (переклад з німецької мови на українську мову) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті – громада Флімс, кантон Граубюнден, Швейцарія. 
Позивач є рідною матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1863. 
Судом було досліджено спадкову справу №53/2025 до майна померлого ОСОБА_7 , з якої встановлено, що позивач у встановленому законом порядку та строки прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 
29.12.2025 приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко А.М. роз`яснила позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не можливо, оскільки спірний договір не посвідчено нотаріально.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач має намір оформити спадкові права, але цьому перешкоджає відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. 
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 31.08.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна сторони ухилилися від їхнього нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2130,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним – задовольнити.
Визнати дійсним договір №4194 купівлі-продажу нерухомого майна від 31.08.2000, укладений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» та зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.09.2000 за реєстровим №20154, відповідно до якого  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , продали, а ОСОБА_1 та ОСОБА_7 купили квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частинах з   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4  на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 2130,00 грн. (дві тисячі сто тридцять гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач –  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідачі: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; та ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ;
треті особи: Товарна біржа «Нерухомість-Південь», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 44, кв. 15; ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 05.06.2026.

Суддя І.В.Коваленко