Справа №731/77/26 
Провадження №2/731/159/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Смаглюк В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», поданим представником Усенком Михайлом Ігоровичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2026 року засобами електронного зв`язку до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. 
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 07 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» електронний Договір про надання споживчого кредиту № 2751458, відповідно до якого отримав кредит у сумі 10 000 грн, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало ОСОБА_1 кошти шляхом переказу на його картковий рахунок. ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав. 
26 лютого 2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» уклало договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021, яким передало право вимоги за кредитним договором № 2751458 ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». 
13 лютого 2026 року на адресу боржника було відправлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 2751458 від 07 серпня 2020 року, проте борг залишився непогашеним. 
У зв`язку з неможливістю вирішення спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом та із вимогою щодо стягнення із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 2751458 від 07 серпня 2020 року у розмірі 32 400 грн, яка складається з 10 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 22 400 грн заборгованості за відсотками, а також сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 березня 2026 року. Додатково за клопотанням представника позивача, заявленим у змісті позову, витребувано в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, яка містить банківську таємницю.
 
16 березня 2026 року на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК», засобами поштового зв`язку, надав витребувану інформацію.
25 березня 2026 року відповідач по справі звернувся із заявою про відкладення розгляду справи з метою звернення до адвоката для отримання правничої професійної допомоги (а.с 66), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено до 27 квітня 2026 року.
27 квітня 2026 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Обґрунтовує вказану позицію тим, що стороною позивача недоведений факт укладання саме відповідачем по справі кредитного договору, що саме він отримав одноразовий ідентифікатор, увійшов до ІТС, подав заявку та підтвердив акцепт оферти. Разом з тим вказує, що не має ніякого особистого кабінету, договори, коди чи інші документи відповідачу не надсилались, а номер телефону на який надсилався ідентифікатор відповідачу не належить. Також вказує, що кредитний договір не містить підпису відповідача одноразовим ідентифікатором, та підпису і самого кредитодавця.
Судове засідання 27 квітня 2026 року було відкладено для надання стороні позивача формування заперечення до 22 травня 2026 року.
07 травня 2026 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої аргументи відповідача вважає безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання. Щодо укладення кредитного договору зазначає, що вказаний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , на підтвердження чого матеріали справи містять належні та допустимі докази. Також зазначають, що вказаний договір підписаний Товариством шляхом аналога власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки відтворені засобами копіювання. Щодо ідентифікації особи перед укладенням договору, сторона позивача зазначає, що відповідач був ідентифікований, адже позичальник самостійно надає персональні дані при заповненні заяви на сайті, після чого кредитодавцем здійснюється оцінка кредитоспроможності позичальника. Також звертають увагу суду про багаторівневу перевірку позичальника через систему BankID, що передувала укладенню договору, та відповідно до якої унеможливлює здійснення такої авторизації іншою особою.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 57, 58, 72, 98). У прохальній частині відповіді на відзив міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 102 зворот). 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, засобами поштового зв`язку (а.с. 60 79, 97). 22 травня 2026 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, підтримує позицію викладену у змісті відзиву, та разом з тим заперечує щодо суми нарахованих відсотків, вважає їх нарахованими понад строк кредитування.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 07 серпня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 2751458 в електронній формі, відповідно до якого товариство надало позичальнику кошти у сумі 10 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти (а.с. 20 зворот – 23).
Умови договору детально викладені в пунктах 1.3-1.5.2., 2.1 договору. Зокрема, сума кредиту – 10 000 грн; строк кредиту - 30 днів; тип процентної ставки – фіксована; знижена процентна ставка – 1,90% в день від суми кредиту; стандартна процентна ставка - 1,90% в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту, якщо Споживач не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом (пролонгація); у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , реквізити якої надані споживачем товариству.
Згідно п. 4.1 Договору строк кредиту може бути продовженим на кількість днів зазначену в. п. 1.4 Договору якщо між сторонами буде досягнуто домовленості про таке продовження.
Пункт 4.2 Договору споживач у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн, може ініціювати продовження строку користування кредитом.
Пункт 4.3 Договору пропозиція споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. 
Паспорт споживчого кредиту (а.с. 18 зворот, - 20) та графік платежів (а.с. 23 зворот) містить погоджені умови кредитування, що дублюють інформацію з Договору та підписані одноразовим ідентифікатором С520776.
Довідка про ідентифікацію підтверджує, що відповідач по справі ОСОБА_1 ідентифікований товариством, а на його номер телефону було надіслано одноразовий ідентифікатор С520776, яким було підписано Договір про надання споживчого кредиту № 2751458 (а.с. 24).
Довідкою виданою директором ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», що діє на підставі угоди № ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року та надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, підтверджується успішний переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , 07 серпня 2020 року у сумі 10 000 грн (а.с. 24 зворот).
З інформації, наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 , банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 , клієнт ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання Анкети-заяви ідентифікації клієнта від 11 жовтня 2016 року, крім того, на вказаний рахунок 07 серпня 2020 року, здійснено переказ коштів у сумі 10 000 грн, що підтверджує факт зарахування кредитних коштів (а.с. 62).
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 2751458 виконало у повному обсязі надавши відповідачу у розпорядження обумовлені Договором кредитні кошти.
Щодо твердження відповідача про не доведення факту укладення електронного договору, а також те що сам по собі факт наявності електронного договору не є безумовним доказом укладення саме відповідачем такого договору, отримання кредитних коштів та користування ними, суд зазначає, що відповідачем по справі не ставиться під сумнів наявна в матеріалах справи паперова копія електронного договору, та не була заявлена вимога щодо витребування оригіналу електронного договору. Разом з тим вказаний договір містить підпис одноразовим ідентифікатором, що розміщений на тексті договору та логічно з ним пов`язується, що підтверджує, що особа яка підписала, певним чином ідентифікувалася в ІТС суб`єкта електронної комерції, отримала цей ідентифікатор за тими контактними даними які лишила і ввела цей ідентифікатор у спеціально відведене поле та ці дії особи були пов`язані саме з його наміром укласти цей договір. Разом з тим слід вказати що кредитний договір окрім електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача, містить і аналог власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки відтворені засобами копіювання, що спростовують доводи відповідача про не підписання вказаного кредитного договору.
Також стороною відповідача вказано, що номер телефону на який було здійснено надсилання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора йому не належить. Однак слід вказати, що саме цей номер телефону вказаний самим же відповідачем у клопотанні про відкладення розгляду справи, поштовій накладній про відправлення стороні позивача копії відзиву та за вказаним номером здійснювався виклик відповідача через застосунок Вайбер у судові засідання. 
Фактом, що підтверджує укладення договору саме відповідачем є отримання кредитних коштів на картковий рахунок зазначений в договорі, та згідно відповіді з банку емітований на ім`я відповідача. Більше того ОСОБА_1 здійснювались платежі на погашення сум заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, тож суд приходить до висновку щодо здійснення таким чином відповідачем конклюдентних дій на укладення та визнання умов договору.
Відтак, суд приходить до висновку, щодо укладення кредитного договору №2751485 між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 07 серпня 2020 року.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання коштів у кредит у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні дані (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису погодився із запропонованими умовами договору, підписавши їх.
На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021 від 26 лютого 2021 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Кредитор) та ТОВ «ФК «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (Новий кредитор), Кредитор відступив Новому кредитору права вимоги, визначені в Реєстрі Боржників (а.с. 30 зворот-33).
Витяг з Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021 від 26 лютого 2021 року, підтверджує передання права вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2751458, загальна сума заборгованості – 32 400 грн (а.с. 34). 
Акт прийому передачі Реєстру боржників від 26 лютого 2021 року підтверджує факт передання реєстру боржників у повному обсязі (а.с. 34 зворот).
Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції в національній валюті № 25759 від 26 лютого 2021 року (а.с. 35).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 2751458 від 07 серпня 2020 року.
Розрахунок заборгованості виконаний первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відображає нарахування кредиту, процентів за стандартною процентною ставкою, а також одноразова сплата процентів у розмірі 400 грн., що свідчить про здійснені заходи відповідачем, спрямовані на визнання наявності боргу (а.с. 25 зворот-29).
Первісний кредитор здійснив нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що становить 1,90% на умовах якщо Споживач не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки, то вказана ставка застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, тобто 30 днів.(п.1.5.2).
Згідно вказаного розрахунку нарахування процентів здійснювалось понад строк кредитування, та загалом становить 120 днів з 07 серпня 2020 року до 05 грудня 2020 року.
Заборгованість за кредитним договором новим кредитором (позивачем) не донараховувалася та залишилася незмінною.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, оскільки у подальшому охорона прав кредитора забезпечується нормою ст. 625 ЦК України.
У разі несвоєчасного повернення позики, та продовження користування позикою після закінчення строку дії договору, права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного ст. 625 ЦК України.
У даному випадку позивач не заявляв окремих вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат чи визначених договором відсотків за ст. 625 ЦК України, а просить стягнути саме договірні проценти, нараховані за період, що значно перевищує строк кредитування (30 днів).
Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника.
Вказана позиція міститься у постанові Чернігівського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у справі №750/11494/25.
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що нарахування процентів за користування позикою після настання строку її повернення є безпідставним.
Подібне нарахування процентів після прострочення виконання зобов`язання з повернення позики не відповідає суті та змісту укладеного договору.
Матеріали справи не містять інформації щодо пролонгації строку договору відповідачем. Адже згідно з п.4.1-4.6 Договору відповідачем мав бути здійснений платіж на користь товариства у розмірі не менше нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Згідно розрахунку наданого первісних кредитором вказана оплата відсутня.
Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне стягнути суму процентів за користування позикою впродовж 30 днів дії договору, в обумовленому розмірі.
До складу заборгованості за період з 07 серпня 2020 року до дня повернення позики 06 вересня 2020 року входять 10 000 грн заборгованість за тілом позики та 5 700 грн (10 000 грн * 1,90 % * 30 днів) заборгованості по процентами за користування позикою, а всього 15 700 грн.
При цьому, суд враховує, що відповідачем в порядку повернення позики здійснено 15 жовтня 2020 року оплату на суму 400 грн. Відтак, залишок заборгованості за укладеним договором позики становить 15 300 грн (з розрахунку 15 700 грн – 400 грн).
Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договорами, доказів своєчасного, належного та повного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості та підстав для їх стягнення у примусовому порядку.
 
За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1 257,19 грн (47,22%).
Крім того, позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 38); копію акту наданих послуг № 6 від 13 лютого 2026 року (а.с. 38 зворот); копія детального опису наданих послуг до акту № 6 від 13 лютого 2026 року (а.с. 39); довіреність та ордер на надання правничої допомоги (а.с. 39 зворот, 40).
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 
 
Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, урахувавши, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 3 777,60 грн (47,22%).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», подану представником Усенком Михайлом Ігоровичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 35234236, юридична адреса: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, поверх 4, м. Львів, 79029, заборгованість за кредитним договором № 2751458 від 07 серпня 2020 року, укладеним із ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (ЄДРПОУ 41078230) в сумі 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень, судові витрати зі сплати судового збору в сумі – 1 257 (одна тисяча двісті п`ятдесят сім) гривень 19 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі – 3 777 (три тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 60 копійок, а всього стягнути 20 334 (двадцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 79 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          А.І.Савенко