П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1092/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна 
Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В. 
03 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В. 
суддів: Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.12.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 12136728/3293211134 від 02.12.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 11.10.2024.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1, подану ФОП ОСОБА_1 , днем її подання 11.10.2024.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 11.10.2024 складено податкову накладну № 1, в якій міститься інформація про продаж ТОВ «Етара Пласт» товару «Силіконовий вал для гарячого тиснення» у кількості (об`єм, обсяг) 440 см.
Згідно квитанції № 9330497789 від 05.11.2024 щодо ПН №1 від 11.10.2024 зазначено наступне: Документ збережено. Реєстрація зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 4016 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник "D=9,5864%, "Рпоточ"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Податковим органом надіслано позивачу повідомлення від 28.11.2024 №12121733/3293211134 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН№1 від 11.10.2024, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, первинних документів щодо транспортування продукції. У додатковій інформації вказано про суперечливі відомості первинних документів, а саме, що надані копії ТТН свідчать про перевезення товару довжиною 440 см легковими автомобільним транспортом. 
В повідомленні №1 від 29.11.2024 про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, було вказано про долучення пояснень позивача щодо перевезення товару довжиною 440 см легковими автомобільним транспортом. Так, у доданих поясненнях вказано, що загальна довжина силікованих валів становить 440 см, але насправді вони складаються з кількох окремих валів середньої довжини 3-4 см та діаметром до 20 см, в загальному це 120 штук, що дозволяє їх розмістити у автомобілі Skoda Octavia. Вказано, що автомобіль може розмістити 150 штук силікованих валів без зайвих проблем у багажнику автомобіля. На підтвердження казаної інформації у поясненнях додано фотокопії габаритів силікованих валів. 
02.12.2024 податковим органом прийнято рішення №12136728/3293211134 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 11.10.2024. 
Позивачем подано на спірне рішення скаргу від 06.12.2024 з доданими документами щодо податкової накладної №1 від 29.11.2024. Однак вказана скарга була залишена без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. 
До матеріалів справи додано документи щодо реалізації позивачем товару до ТОВ «Етара Пласт», а саме: договір поставки № 20230801 від 12.07.2023; рахунок фактуру № 1110-01 від 11.10.2024; видаткову накладну № 1110-01 від 11.10.2024 та ТТН № 1110-02 від 11.10.2024; платіжну інструкцію №4727 від 31.10.2024; договір оренди нежитлового приміщення № 15-24 від 01.01.2024; повідомлення форми 20-ОПП від 24.04.2024 щодо наявності в користуванні складського приміщення; повідомлення форми 20-ОПП від 07.11.2023, щодо використання у господарській діяльності транспортних засобів; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № 187375 від 18.08.2023 на підтвердження реєстрації за позивачем автомобіля марки SКODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 .
До матеріалів справи додано документи щодо придбання позивачем товару (силіковані вали 440 см) у ФОП ОСОБА_2 , а саме: договір №13/03 від 13.03.2024; ттн №2-24 від 08.10.2024; видаткову накладну №2-24 від 08.10.2024; рахунок на оплату №2-24 від 08.10.2024; платіжні інструкції №174 від 26.11.2024, №175 від 27.11.2024.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
За правилами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року №1165 (набула чинності з 01.02.2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з вимогами пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
При цьому, згідно пункту 2 Порядку №1165 під ризиком порушення норм податкового законодавства розуміється ймовірність складання та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.
У відповідності до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.
Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).
Як вбачається з оскаржуваних рішень, підставою для відмови в реєстрації податкових накладних позивача зазначено ненаданням / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520) прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктом 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, вищенаведені норми містять орієнтовний перелік документів, необхідних для розгляду комісією регіонального рівня питання про прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, який може відрізнятись для кожної конкретної господарської операції з урахуванням специфіки діяльності платника податків, особливостей здійснення господарської операції (наприклад, поставка, товару, робіт або послуг), події, за якою складено податкову накладну (дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг) тощо.
Згідно матеріалів справи на підставі договору поставки № 20230801 від 12.07.2023 позивачем продано ТОВ «Етара Пласт» товар, що підтверджується рахунком-фактурою, видатковою накладною, ттн, розрахунковими документами. Аналогічний товар у відповідній кількості був придбаний позивачем у ФОП ОСОБА_2 згідно договору 13/03 від 13.03.2024, що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, банківськими розрахунковими документами, ттн.
На підставі вказаних правовідносин, позивачем було складено податкову накладну №1 від 11.10.2024, яка надіслана до податкового органу для реєстрації в ЄРПН, однак реєстрація вищенаведеної податкової накладної була зупинена відповідно до п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Тому платнику запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. З цього приводу позивачем було надано податковому органу письмові пояснення та первинні документи на підтвердження реальності вказаних операцій.
Саме по собі посилання на неповноту документів не може бути достатньою підставою для відмови, якщо контролюючий орган не зазначив, які саме подані пояснення є неналежними, які документи залишилися необхідними після їх подання та чому це унеможливлює реєстрацію конкретної податкової накладної.
Поряд із цим, встановлено, що в повідомленні у повідомленні №1 від 29.11.2024 про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, було вказано про доручення пояснень позивача щодо перевезення товару довжиною 440 см легковими автомобільним транспортом. Так, у доданих поясненнях вказано, що загальна довжина силікованих валів становить 440 см, але насправді вони складаються з кількох окремих валів середньої довжини 3-4 см та діаметром до 20 см, в загальному це 120 штук, що дозволяє їх розмістити у автомобілі Skoda Octavia. Вказано, що автомобіль може розмістити 150 штук силікованих валів без зайвих проблем у багажнику автомобіля. На підтвердження казаної інформації у поясненнях додано фотокопії габаритів силікованих валів.
Тобто, позивач надав належні пояснення та докази щодо можливості здійснення перевезення власним легковим транспортним засобом силікованих валів, загальна довжина яких становить 440 см. Повідомлена позивачем інформація не спростована податковим органом, а отже у суду відсутні підстави для сумнівів у її відповідності та належності.
В постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Проте, надіслані позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили конкретного та вичерпного переліку документів, подання яких було необхідним для прийняття рішення про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Як правильно встановлено судом першої інстанції, зазначені квитанції містили лише загальну вимогу щодо надання пояснень та копій документів, достатніх для прийняття відповідного рішення, без конкретизації переліку таких документів, що унеможливлювало для платника податків належне виконання вимог контролюючого органу та свідчить про необґрунтованість подальшої відмови у реєстрації податкових накладних.
Загальними вимогами до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, що означає надання контролюючим органом конкретних підстав для його оформлення (як фактичних, так і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття. Можливість надання платником вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Використання контролюючим органом загального посилання на пункт Критеріїв ризиковості платника податку, без зазначення відповідної підстави та розрахованих показників за критерієм, який відповідає платнику податку, є неконкретизованим і призводить до необґрунтованого обмеження права платника бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Тому невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 23 лютого 2023 року у справі № 420/9924/20, від 27 січня 2022 року у справі № 380/2365/21, від 18 червня 2019 року у справі № 0740/804/18, від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 12 лютого 2025 року у справі № 160/34198/23, від 16 квітня 2026 року у справі № 440/12686/24.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав контролюючому органу копії документів на власний розсуд, оскільки податковим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено, які саме конкретно документи необхідно подати. При цьому надані позивачем документи були достатніми для підтвердження факту виконання обумовлених договором № 20230801 від 12.07.2023 продажу товару ТОВ «Етара Пласт», у тому числі її поставки згідно складеної ТТН.
При цьому приймаючи рішення про реєстрацію/відмову реєстрації податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності, оскільки предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення і відмови в реєстрації податкових накладних.
Аналогічна правова позиція застосовано Верховним Судом у постанові від 29.07.2025 у справі №380/3396/24.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неможливість підтвердження реальності господарських операцій між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Етера Пласт» з підстав відсутності в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей щодо автомобіля з реєстраційним номером, зазначеним у товарно-транспортних накладних, оскільки позивачем надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки SКODA OCTAVIA, д.н.з. НОМЕР_1 , що міститься в матеріалах справи. Факт наявності розбіжностей або відсутності інформації щодо транспортного засобу не може бути достатньою та безумовною підставою для висновку про нереальність господарської операції та відмову у реєстрації податкової накладної.
Відтак, надані позивачем до контролюючого органу документи та пояснення у сукупності з наявними доказами в матеріалах справи підтверджують здійснення господарських операцій, за наслідками якої складено податкову накладну.
Водночас, відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.
Отже, враховуючи встановлені обставини, зважаючи на наявність у позивача документів, необхідних для складання податкової накладної, та беручи до уваги, що реальність господарських операцій може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні достатні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку встановленому чинним законодавством вказані податкові накладні, суд зазначено наступне.
Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДПС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
В даному ж випадку, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати спірну податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що саме Державна податкова служба України наділена повноваженнями зареєструвати податкову накладну у зв`язку з надходженням відповідного судового рішення. Проте, Державна податкова служба України не була залучена стороною у даній справі та позивачем не заявлено жодних вимог зобов`язального характеру саме до Державної податкової служби України.
Стосовно таких доводів колегія суддів зазначає, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.11.2025 клопотання представника позивача про залучення співвідповідача по справі задоволено та залучено Державну податкову службу України як співвідповідача в адміністративній справі №600/1092/25-а.
Відтак Державна податкова служба України є стороною у цій справі, залученою під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому суд відхиляє доводи апелянта як необгрунтовані.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Боровицький О. А.