Справа №727/6847/26 
Провадження №3/727/1125/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 164 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу серії ВАВ №749114 від 08.05.2026 року ОСОБА_1 08.05.2026 року, о 13 год.15 хв. в м. Чернівці, по вул. Вокзальна,7, надавав послуги з перевезення пасажирів у режимі таксі на транспортному засобі "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності та без ліцензії, чим порушив п.244 ст.7 ЗУ "Про види ліцензування господарської діяльності". Такими своїми ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому повністю не визнав та пояснив, що дійсно 08.05.2026 року, о 13 год.15 хв. в м. Чернівці, по вул. Вокзальна, 7, він керував своїм транспортним засобом "Opel Vectra", д.н.з. НОМЕР_1 , проте не займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, а лише підвозив незнайому жінку до лікарні, жодних грошей від неї за поїздку він не отримував.
Заслухавши правопорушника, дослідивши протокол про адмінправопорушення та приєднані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Так, диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері господарської діяльності.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
У свою чергу, згідно з ч.1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Згідно з ст.42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно з ч.1, 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Протокол серії ВАВ №749114 від 08.05.2026 року не містить відомостей про те, чи отримав (планував отримати) ОСОБА_1 оплату за свої послуги, чи була така діяльність систематичною, тобто всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності.
Отже, за відсутності у протоколі відомостей, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 оплати за перевезення, а також регулярність та систематичність таких дій, суд вважає, що правових підстав вважати, що його дії мають ознаки господарської діяльності в розумінні чинного законодавства немає.
Крім того, як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, жінка, яку підвозив ОСОБА_1 вказала працівникам поліції, що жодних коштів за поїздку вона не надавала, тобто поїздка мала приватний, некомерційний характер.
Інші матеріали справи також не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював послуги з перевезення чи виконував інші дії, які б вказували на чіткі ознаки підприємницької діяльності, та отримання за це винагороди.
Виходячи із викладеного, суд вважає, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 , як систематичної, з метою одержання прибутку, тобто господарської в розумінні ст. 3, 42 ГК України, немає, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Керуючись ч.1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. Є. Бойко