Справа № 526/1179/26
Провадження № 3/526/352/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогорілка, Лохвицького р-ну, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код невідомий, 
за ст. 173-2 ч.3 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

06 квітня 2026 року близько 17 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно особи з якою спільно проживав та вів домашнє господарство ОСОБА_2 , виражався в її адресу нецензурною лайкою та наніс декілька ударів рукою по голові, чим було завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що довідка про доставку СМС - повідомлення. Клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило. 
Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.
Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом оперативного чергового, довідкою про неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року, в тому числі і за вчинення домашнього насильства, письмовими поясненнями очевидців даної події та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Також, 19.11.2025 постановою Гадяцького районного суду ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173, 173-2 ч.3 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу.
Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.3 КУпАП – повторне протягом року вчинення насильства психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Вважаю, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому та враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП щодо накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із вчинених.
Враховуючи середній ризик небезпеки відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суд не вбачає необхідності направляти ОСОБА_1 для проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 місяці, як-то визначено ст. 28 вказаного закону та ст. 39-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 36, 401, ч.1 ст. 173, ч. 3 ст. 173-2 ч.3, ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 ч. 3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять ) гривень.
 
Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Строк пред`явлення постанови до виконання — три місяці. 
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.
Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу – 2040 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд, строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л. В. Максименко