Справа № 609/210/26
Провадження по справі №2/276/583/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського А.М., 
за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2026 року позивач ТОВ «Деал Фінанс» звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи його тим, що 19.08.2022 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №72799276. Відповідно до умов договору банк надає грошові кошти в сумі 5000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,5% в день. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 1UFY4uKi9m, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
14.09.2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №7681977 до договору позики №72799276, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 26 днів ( в результаті чого строк кредитування складає 56 днів), тобто до 14.10.2022 року). 
11.10.2022 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №7838505 до договору позики №72799276, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 18 днів ( в результаті чого строк кредитування складає 74 днів), тобто до 01.11.2022 року).
Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №72799276 від 19.02.2022 року виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 НОМЕР_1 , за посередництвом ТОВ "ФК ФІНЕКСПРЕС" , так як перерахунок коштів з банківського рахунку Кредитодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий.
Враховуючи, що кредит видано на платіжну картку, а не на банківський рахунок позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ № 705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». 
Отже, враховуючи вище зазначені положення, наявні у справі документи від платіжної системи про перерахування коштів на картковий рахунок та платіжна інструкція - мають статус первинного документа, що підтверджує перерахування коштів.
Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №72799276 від 19.02.2022 року та додаткової угоди, та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 5500 грн, заборгованість останньої за договором кредиту складає 20000,00 грн, зокрема: 5 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15000,00 грн - сума заборгованості за процентами.
Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань - не виконав ні перед кредитодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором.
Крім того, позивач зазначає, що 05.01.2023 року ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу №031-050123 від 05.01.2023 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі й до ОСОБА_1 за договором позики №72799276 від 19.08.2022 року разом з додатками.
05.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та уклали договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі й до ОСОБА_1 за договором позики №72799276 від 19.08.2022 року разом з додатками.
Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором кредиту № №72799276 від 19.08.2022 року у розмірі 20000,00 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Ухвалою суду від 09.04.2026 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. 
За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, 19.08.2022 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит №71687353.
Кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором 1UFY4uKi9m. За умовами договору відповідач отримав суму кредиту у розмірі 5000 грн строком на 30 днів з 19.08.2022 по 18.09.2023, денна процентна ставка/день - 2,5 %, проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) - 2,70%, пеня/день - 2,70%, орієнтована реальна річна процентна ставка - 90465,53 %, орієнтовна загальна вартість кредиту - 8750,00 грн.
Невід`ємною частиною договору є його Додаток №1 таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит №71687353 від 19.08.2022 згідно якого 19.08.2022 відповідач отримав 5000,00 грн та мав повернути їх 18.09.2022 сплативши разом з кредитом відсотки за користування кредитом в сумі 3750,00 грн, що сукупно становить 8750,00 грн.
У графі графіку платежів "Позичальник" зазначено електронний підпис відповідача, яким підписано графік платежів «одноразовий ідентифікатор: 1UFY4uKi9m, підтверджено електронною позначкою часу- 19.08.2022 11:32.
14.09.2022 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №7681977 до договору надання коштів у кредит №71687353 від 19.08.2022, за умовами якої сторонни домовилися продовжити строк позики на 56 днів та визначено графік погашення заборгованості.
Додаткова угода укладена з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором Ugovmg4rqv.
Згідно довідки про ідентифікацію складену ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", ОСОБА_1 підписала: укладений договір №72799276 одноразовим ідентифікатором -1UFY4uKi9m , який направлено 19.08.2022 11:32:52 на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_2; додаткову угоду №7681977 одноразовим ідентифікатором - Ugovmg4rqV, який направлено 14.09.2022 11:40:56 на електронну пошту -ІНФОРМАЦІЯ_2; додаткову угоду №7838505 одноразовим ідентифікатором - Co3SNfx2w0, який направлено 11.10.2022 10:08:40 на електронну пошту -ІНФОРМАЦІЯ_2/
Відповідно до копії платіжної інструкції від 19.08.2022, номер транзакції: 744a310e-db6b-4503-bf31-888f2d88fef8 ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", ОСОБА_1 перераховано 19.08.2022 на номер платіжної картки: НОМЕР_1 кошти в сумі 5000 грн.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №71687353 від 19.08.2022, складеного ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_1 станом на 01.03.2023 має заборгованість в сумі 20000 грн, яка складається з тіла кредиту - 5000 грн; відсотків - 15000,00 грн, 14.09.2022 ОСОБА_1 здійснено оплату в сумі 3250,00 грн та 11.10.2022 ОСОБА_1 здійснено оплату в сумі 2250,00 грн, з яких зараховано на погашення пені.
05.01.2023 між ТОВ "Сіроко Фінанс" (фактор) та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) укладено договір факторингу №031-050123, у відповідності до умов якого клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Наступне відступлення фактором права вимоги за цим договором до третіх осіб допускається.
Згідно реєстру прав вимоги №01/03/23 від 01.03.2023, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Деал фінанс груп" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , номер договору 71687353 від 19.08.2022, в сумі 5000 грн.
Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів № 7677від 06.03.2023, ТОВ "Сіроко Фінанс" сплатило ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за договором факторингу №031-050123, від 05.01.2023, кошти в сумі 6770,00 грн.
05.12.2025 між ТОВ "Деал фінанс груп" (фактор) та ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) укладено договір факторингу №05/12/25-01, у відповідності до умов якого клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Наступне відступлення фактором права вимоги за цим договором до третіх осіб допускається.
Згідно реєстру прав вимоги №05/12/25 від 05.12.2025, ТОВ "Сіроко Фінанс" відступило ТОВ "Деал фінанс груп" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 , номер договору 71687353 від 19.08.2022, в сумі 5000 грн.
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579936556.1 від 05.12.2025, ТОВ "Деал фінанс груп" сплатило ТОВ " Сіроко Фінанс" за договором факторингу №05/12/25 від 05.12.2025, кошти в сумі 6792131,40 грн.
З розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором позики №71687353 від 19.08.2022, складеного ТОВ "Деал фінанс груп", за період з 01.03.2023 по 10.02.2026, станом на 10.02.2026 відповідач має заборгованість в сумі 20000,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн.; за процентами - 15000,00 грн.
На виконання ухвали суду надано інформацію з АТ КБ «Приват Банк», з якої вбачається, що на ім"я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідно до виписки за поточним рахунком клієнта за період з 19.08.2022 на карту ОСОБА_1 зараховано кошти в сумі 5000 грн. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, яка відповідачем не спростована.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Судом встановлено, що договір позики між сторонами укладений в електронній формі, підписано позичальником електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Як вбачається з матеріалів справи, у договорі позики зазначено, що ОСОБА_1 підписанням договору позики підтверджує, що вона ознайомилася на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на вказаному сайті, їх зміст, суть, об"єм зобов"язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.
У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 19.08.2022 ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договору про надання коштів у кредит №72799276 з відповідачем в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлений відповідачу на вказаний нею електронну пошту.
ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, а саме відповідачу надано позику на суму 5000 грн.
Щодо стягнення відсотів, суд зазначає наступне:
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) зазначено, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Згідно Договору позики № 72799276 та додаткових угод сторонами узгоджений строк позики (строк Договору) 74 днів, визначені дати надання кредиту - 19.08.2022 та повернення кредиту 01.11.2022, а також обумовлена процентна ставка (базова) 2,5 %/день (фіксована).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.
Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
У Договорі відсутні умови щодо автопролонгації строку договору після закінчення узгодженого сторонами 74-денного строку, відтак після 01.11.2022 нарахування процентів за вказаним договором відбувалося поза межами строку Договору.
Крім того, відповідачем було частково погашено борг по відсотках в загальній сумі 5500 грн.
Таким чином, розмір відсотків за період з 19.08.2022 по 01.11.2022 відповідно до умов договору становить 9250,00 грн., виходячи з розрахунку: 5000,00 грн (тіло кредиту) х 2,5 % х 74 днів (строк позики).
З урахуванням сплачених відповідачем відсотків у сумі 5500,00 грн., наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Договором позики №72799276 від 19.08.2022 року у сумі 8750,00 грн, що складається: 5000 грн - тіло кредиту, 3750,00 грн - відсотки (9250 грн - 5500 грн ).
У решті позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, витяг з акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 30.12.2025 на суму 4500 грн. до договору №22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №579938008.1 від 16.01.2026 про перерахування ТОВ "Деал фінанс груп" на користь ОСОБА_2 оплату згідно акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги від 30.12.2025 за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 в сумі 216000 грн.
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Деал фінанс груп" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1968,75 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1164,80 грн. 
Керуючисьст. 81, 82, 83, 89, 141, 178, 247, 258, 259, 263, 265, 273, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за договором кредиту, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс» заборгованість за договором кредиту №72799276 від 19.08.2022 в розмірі 8750 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1164 грн 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1968 грн 75 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс», ЄДРПОУ 44280974, адреса місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, Київська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: А.М.Збаражський