04.06.2026    Справа № 469/1405/24
2/469/82/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О., 
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 03 жовтня 2024 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просив скасувати державну реєстрацію речового права (права комунальної власності) Коблівської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:000:0025 площею 1,7900 га з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки; стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. та сплачений судовий збір, посилаючись на те, що вказана земельна ділянка помилково розміщена на місці фактичного розміщення земельної ділянки 4820982200:06:000:0040, належної позивачеві на підставі державного акта серії МК № 019435 від 18 травня 2005 року на право власності на земельну ділянку, у зв"язку з чим позивач не може зареєструвати свою земельну ділянку в ДЗК. Відповідач відмовився самостійно прийняти рішення про скасування реєстрації земельної ділянки комунальної власності, так як це суперечить приписам Закону України “Про Державний земельний кадастр”. 
06 грудня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 
15 квітня 2025 року ухвалою суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі як правонаступника позивача відмовлено; провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Коблівської сільської ради в частині вимог про стягнення моральної шкоди закрито у зв"язку зі смертю позивача; провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Коблівської сільської ради в частині вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивача.
Ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року провадження у справі поновлено.
23 грудня 2025 року суд здійснив заміну первісного позивача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .
11 березня 2026 року суд відмовив у прийнятті заяв позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог і зміну предмета позову.
Сторони у судове засідання не з"явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач з позовними вимогами погодився.
Зважаючи, що сторони виклали свою позицію щодо предмету позову та їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до ст.ст.200, 223 ЦПК України ухвалив розглянути справу без їх участі.
За вимогами ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частина 1 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи викладене, суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини, що визнаються учасниками справи, не викликають сумніву щодо їх достовірності, а тому визнання відповідачами позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
З матеріалів справи судом встановлено та сторонами не оспорюється, що на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації від 14 липня 2004 року № 659 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.44), видано державний акт серії МК №019435 від 18 травня 2005 року на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:06:000:0040 площею 1,79 га в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.28).
З довідки Коблівської сільської ради вбачається, що земельна ділянка загальною площею 1,79 га кадастровий номер 4820982200:06:000:0040 для ведення особистого селянського господарства, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно з Державним актом серії МК № 019435, виданим 18 травня 2005 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 314, яка розташована в межах території Коблівської сільської територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області, фактично зайнята іншою земельною ділянкою комунальної власності Коблівської сільської ради площею 1,7900 га кадастровий номер 4820982200:12:000:0025, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.23), яка на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 30 жовтня 2018 року відноситься до комунальної власності Коблівської сільської ради (землі сільськогосподарського призначення) (а.с.12-22).
Як вбачається з копій рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №1 від 15 січня 2019 року про прийняття у комунальну власність Коблівської сільської ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9143/0/14-18-СГ від 20 грудня 2018 року про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну та відповідного акта приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22 грудня 2018 року з додатком, Головним управлінням Держгеокадастру передано у комунальну власність Коблівської об"єднаної територіальної громади земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 5606,3836 га, розташовані в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, у тому числі у тому числі у додатку до акта приймання-передачі зазначена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, належна ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК №019435 від 18 травня 2005 року, тобто документа, який посвідчував право позивача на користування вказаною земельною ділянкою (а.с.24-28).
Рішеннями №№ 80958749, 80961614 від 22 вересня 2025 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Коблівської сільської ради Миколаївської області Артюхіну В.О. відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №019435 від 18 травня 2005 року містить в собі кадастровий номер, який, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру відсутній в ДЗК та згідно з наявними записами Державного реєстру прав, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:12:000:0025 зареєстровано за Коблівською сільською радою (а.с.56,57-36). 
Будь-яких доказів припинення права власності ОСОБА_2 на належну йому земельну ділянку відповідачем не надано.
Тому суд приходить до висновку про доведеність того, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,79 га кадастровий номер 4820982200:06:000:0040 для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах території Коблевської сільської ради Березанського району Миколаївської області, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК №019435 від 18 травня 2005 року, порушене подальшою реєстрацією з присвоєнням іншого кадастрового номеру права власності на цю ділянку інших осіб, зокрема, відповідача, якому земельна ділянка передана з державної власності у комунальну власність у 2018 році, про що здійснено запис у Державному земельному кадастрі.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.41 Конституції України, статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
Частиною п`ятою статті 116 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Згідно із статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.
Пунктами 2 та 10 Розділу VIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.
Відповідно до cт. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України “Про Державний земельний кадастр” державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.  Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Оскільки права позивача порушуються унаслідок реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку кадастровий номер 4820982200:12:000:0025, що повністю (100%) співпадає з земельною ділянкою позивача, Коблівська сільська рада є належним відповідачем у цій справі.
Частиною четвертою ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов"язує.
Отже, видання Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області наказу про передачу земельної ділянки відповідачеві та розробка технічної документації Миколаївською регіональною філією ДП "Центр ДЗК", яка є відповідальною за якість робіт із землеустрою, не спростовують висновків суду про порушення прав позивача саме відповідачем як особою, за якою зареєстровано право власності на належну позивачеві земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 605,60 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Коблівської сільської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію речового права (права комунальної власності) Коблівської сільської ради (код ЄДРПОУ 04375748) на земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:000:0025 площею 1,7900 га, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки.
Стягнути з Коблівської сільської ради (57453, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, вул. Одеська, 4, код ЄДРПОУ 04375748) на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у сумі 605,60 гривень.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя