Провадження № 1-кп/643/853/26 
Справа № 643/9322/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2026           м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 , 
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 22026220000000728 від 29.04.2026, який надійшов з Харківської обласної прокуратури, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: 
АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Як передбачено частиною другою вказаної статті, Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», передбачено наступне:
абз. 24 - бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
абз. 25 - воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;
абз. 31 - ресурси у сфері оборони - фінансові, матеріальні, нематеріальні та людські ресурси, що використовуються для забезпечення потреб сил оборони відповідно до законів України;
абз. 32 - людські ресурси у сфері оборони - штатний персонал органів військового управління, з`єднань, військових частин, органів, підрозділів, вищих військових навчальних закладів, установ, організацій та підприємств складових сил оборони, а також призовники, військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на обліку в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні та регіональних органах Служби безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про оборону України» під час дії воєнного стану до участі у прикритті державного кордону України, ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту, відсічі збройній агресії проти України відповідними органами військового управління Збройних Сил України залучаються визначені у встановленому порядку прикордонні загони та/або загони морської охорони Державної прикордонної служби України.
Окрім того, згідно з ст. 1, 10 Законом України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні. Під час дії воєнного стану прикордонні загони у встановленому законом порядку можуть залучатися відповідними органами військового управління Збройних Сил України до ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту, відсічі збройній агресії проти України. Водночас, ст. 14 цього Закону встановлено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Військовослужбовці Державної прикордонної служби України, звільнені з військової служби, зараховуються у запас Збройних Сил України.
Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України від «Про національну безпеку України» силами оборони є: Збройні Сили України, а також інші утворені відповідно до законів України військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, органи спеціального призначення з правоохоронними функціями, на які Конституцією та законами України покладено функції з забезпечення оборони держави.
Відтак, підрозділи Державної прикордонної служби України, відносяться до числа інших військових формувань утворених відповідно до законів України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого в подальшому було неодноразово продовжено та який діє до теперішнього часу.
Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 17.03.2026 сержант  ОСОБА_6 з 10.07.2024 приймає безпосередню участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань із захисту національних інтересів і територіальної цілісності, відсічі та стримування збройної агресії рф проти України в районах ведення воєнних (бойових) дій у складі підрозділів прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону у оперативному підпорядкуванні 16 армійського корпусу в населених пунктах Вільхуватської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області.
Отже, у розумінні Закону України «Про Збройні Сили України» та Закону України «Про оборону України», сержант ОСОБА_6 є людським ресурсом у сфері оборони, який безпосередньо залучений до виконання воєнних (бойових) дій під час відсічі збройної агресії проти України. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадян України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБИ-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, у період триваючої військової агресії проти України з боку держави-агресора (російської федерації), у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.03.2026, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, виник єдиний протиправний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, який вказані особи реалізували за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про діяльність Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених у відповідності до чинного законодавства України на території Харківської області з надання відсічі збройної агресії рф проти України, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, з метою особистого збагачення, вирішили вчинити дії з перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, під час активної фази бойових дій, зокрема, на території Куп`янського району Харківської області. 
ОСОБА_4 та ОСОБА-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, були достовірно обізнаними про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні з 24.02.2022 у зв`язку зі збройною агресією «рф», та настанням з моменту оголошення рішення про мобілізацію особливого періоду в Україні, який передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України».
В той же час ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що діяльність Збройних Сил України та інших військових формувань, як в Україні, так і в м. Харкові та області, по здійсненню відсічі збройної агресії рф проти України є вкрай важливою та полягає у захисті територіальної цілісності та суверенітету України, оцінивши обстановку в умовах військового стану, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, з корисливих мотивів, вирішили вчинити активні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, під час здійснення ними відсічі збройної агресії рф проти України, шляхом вивезення власним автотранспортом військовослужбовця ОСОБА_6 з місця несення його військової служби, що розташовано в одному з населених пунктів Вільхуватської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, за межі зони проведення активних бойових дій, у м. Харків, таким чином позбавляючи особовий склад військової частини НОМЕР_1 людського ресурсу у сфері оборони. 
При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ-1, стосовно якого досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, реалізуючи свій злочинний умисел, 12.03.2026, у денну пору доби, перебуваючи на території непрацюючої заправки у сел. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області за координатами: 50.0661778, 37.3768304, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, з метою власного збагачення, в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, ОСОБА_4 та ОСОБА-1, стосовно якого досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, у ході особистої розмови з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Держаної прикордонної служби України, запропонували останньому за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США, незаконно вивезти його з місця проходження військової служби за межі зони проведення активних бойових дій, у м. Харків.
У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, збільшили суму винагороди за вчинення вказаних дій на 500 доларів США, при цьому обумовили, що частину грошових коштів в сумі 2000 доларів США 
 ОСОБА_6 повинен передати одразу як вони приїдуть його забирати, а іншу частину грошових коштів в сумі 2500 доларів США необхідно передати вже по приїзду у м. Харків на обумовлену адресу.
Надалі, 19.03.2026, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, будучи обізнаними про події, які відбуваються в України у зв`язку з військовою агресією рф проти України, усвідомлюючи роль та важливість кожного військовослужбовця в період дії військового стану для забезпечення законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, що полягає у відсічі збройної агресії рф проти України, перебуваючи у сел. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, заздалегідь проінструктувавши військовослужбовця ОСОБА_6 , якому заборонено покидати військову частину без дозволу його командира, схилили останнього залишити місце несення служби та використовуючи автомобіль марки Ford Fusion, д.н. НОМЕР_3 , забрали останнього із заздалегідь обумовленого місця у сел. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, де отримали частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 2000 доларів США.
У подальшому, діючи на виконання раніше розробленого плану по вивезенню військовослужбовця ОСОБА_6 з місця несення військової служби, ОСОБА_4 та ОСОБА-1, стосовно якого досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, будучи достовірно обізнаними про протиправність своїх дій, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, провезли військовослужбовця ОСОБА_6 по узгодженому маршруту з сел. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області до м. Харкова, через встановлені на шляху слідування блок-пости, за що, по прибуттю до обумовленого місця о 12 год. 10 хв., а саме за адресою: м. Харків вул. Академіка Павлова, 44Б (парковка ТЦ "Французький Бульвар"), отримали від ОСОБА_6 другу частину раніше узгодженої грошової винагороди у розмірі 2500 доларів США. 
Таким чином, у період часу з 12.03.2026 по 19.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБОЮ-1, стосовно якої досудове розслідування проводиться в іншому кримінальному провадженні, діючи з корисливих мотивів, за грошову винагороду у сумі 4500 доларів США, здійснили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом вчинення активних дій, а саме за допомого автомобіля марки Ford Fusion, д.н. НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 , вивезли з місця несення військової служби, розташованого у АДРЕСА_3 , військовослужбовця НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України сержанта ОСОБА_6 , який командуванням військової частини  НОМЕР_1  залучається до виконання завдань із захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України, чим позбавили Збройні Сили України та інші військові формування в особливий період людського ресурсу у сфері оборони, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» перешкоджає останнім вести воєнні (бойові) дії під час відсічі збройної агресії проти України.
Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_1 №08/3970-26-Вих від 17.03.2026 у випадку самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем можуть настати негативні наслідки для виконання бойових (спеціальних) завдань, що може призвести до тимчасового зниження боєздатності підрозділу та ускладнення виконання покладених на нього завдань.
Враховуючи викладене, дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
06.05.2026 відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
За умовами угоди про визнання винуватості, сторони цієї угоди, а саме: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та надав покази, які сприяли розкриттю інкримінованого йому правопорушення, і зобов`язується: у судовому провадженні беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті; сприяти розслідуванню кримінального правопорушення, у якому підозрюється, та у встановленні обставин з виявлення та припинення інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті; особисто перерахувати у 5 денний строк з дня затвердження судом угоди про визнання винуватості кошти в сумі 120000 грн на спеціальний рахунок, відкритий у відповідній банківській установі на підтримку Збройних Сил України.
Сторони погодились, що у випадку настання будь-яких обставин, що призведуть до ненадходження коштів на вказаний вище рахунок на підтримку Збройних Сил України, у зазначений в угоді термін, це буде вважатись невиконанням угоди про визнання винуватості та потягне за собою наслідки її невиконання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та, з урахуванням особи обвинуваченого, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , застосувати положення ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Крім того, прокурор просив скасувати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної Установи «Харківській слідчий ізолятор», застосований ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, підтвердив всі фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення. У зв`язку з чим просив затвердити укладу між ним, за участю захисника, та прокурором угоду про визнання винуватості від 06.05.2026.
Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, адвокат надала до суду квитанцію про перерахування коштів в сумі 120000 грн на спеціальний рахунок, відкритий у банківській установі, на підтримку Збройних Сил України.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає про таке.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Шкода нематеріального характеру внаслідок вчинення даного правопорушення, завдана державним та суспільним інтересам, потерпілих у даному кримінальному проваджені немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Суд визнає, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачене п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України. Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого, яка зазначена у обвинувальному акті та угоді, а саме: вчинення кримінального правопорушення групою осіб, судом не визнається, оскільки вона передбачена як кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що фактичні підстави для визнання винуватості наявні, а узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених нормами КК України.
При цьому ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, матеріальна шкода злочином не заподіяна.
Також суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Крім цього, суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання, за умови перерахування обвинуваченим протягом 5 днів від дня її затвердження судом коштів в сумі 120000 грн на спеціальний рахунок, відкритий у банківській установі, на підтримку Збройних Сил України.
Як наслідок, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України.
Тривалість іспитового строку слід визначити у максимальному розмірі, враховуючи тяжкість злочину і його суспільну небезпечність.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 фактично був затриманий як підозрюваний у скоєнні злочину 01.12.2025.
Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.
У зв`язку із затвердженням угоди про визнання винуватості та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід скасувати.
Цивільний позов та процесуальні витрати в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Процесуальні витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 373, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06.05.2026 про визнання винуватості у кримінальному провадженні за
№ 22026220000000728 від 29.04.2026, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.05.2026 покарання у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки,
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 13.05.2026.
Скасувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 20.03.2026.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання період з моменту затримання та попереднього ув`язнення в умовах Державної Установи «Харківський слідчий ізолятор» з 19.03.2026 по 13.05.2026 із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 23.03.2026 у справі № 643/5553/26 (провадження № 1-кс/643/2415/26 ) в частині речового доказу, а саме, на мобільний телефон марки Iphone, iMeil: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_4 - скасувати.
Речовий доказ по справі, який визнаний постановою слідчого від 19.03.2026, а саме: мобільний телефон марки Iphone, iMeil: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 , серійний номер НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_7 - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Реквізити для здійснення платежу, визначеного угодою: Отримувач: Військова частина НОМЕР_8 ; Код ЄДРПОУ: 26632789; Код класифікації доходів бюджету: 25020100 Благодійні внески, гранти та дарунки; Код програмної класифікації видатків (КПКВ): НОМЕР_9 ; Рахунок: UA948201720313281002301005049; Установа УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва; МФО:820172.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що наслідки невиконання угоди передбачені ч. 3 ст. 476 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя          ОСОБА_8