Справа №211/5703/26
Провадження № 1-кп/211/1223/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026046720000110 від 08.05.2026 відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, військовослужбовець військової служби, солдат, оператор безпілотних літальних апаратів 4 екіпажу безпілотних авіаційних комплексів взводу протидії екіпажам безпілотних літальних апаратів 2 батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 07.12.1999 Калинінським районним судом м. Донецька за ст. 94 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років;
-20.12.2002 Апеляційним судом Донецької області за п.13 ч. 2 ст. 115, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. 21.06.2016 Тернівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на основі ч.5 ст. 72 КК України звільнений по відбуттю строку покарання;
-30.01.2018 Апеляційним судом Чернівецької області за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі; 
-16.06.2022 Тернівський районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.391, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 07.09.2022 звільнений по відбуттю строку покарання;
- 12.07.2024 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, п.п. 1,2,3 ч.2, п. 4 ч.3 ст. 59-1 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -
встановив:
органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді оператора безпілотних літальних апаратів 4 екіпажу безпілотних авіаційних комплексів взводу протидії екіпажам безпілотних літальних апаратів 2 батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , який відповідно до наказу №127 від 14.04.2026 року прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел спрямований на завдання фізичного болю, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV та Військової присяги, статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, 26.04.2026 близько 18:10 знаходився поблизу під`їзду №2, буд. АДРЕСА_2 , де чекав на потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цього ж дня приблизно о 18:15 годині до ОСОБА_3 підійшов ОСОБА_4 , та між ними одразу виник словесний конфлікт на ґрунті не повернення ОСОБА_4 ключів від квартири. 
Надалі під час словесного конфлікту ОСОБА_3 перебуваючи у зазначеному вище місці, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння фізичного болю ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, наніс кулаком своєї правої руки 1 (один) удар в область стегна правої ноги ОСОБА_4 , який знаходився в положенні стоячи навпроти ОСОБА_3 , внаслідок даного удару ОСОБА_4 відчув фізичний біль.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_4 удар, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що ураховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту було додано письмову заяву обвинуваченого  ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання  ОСОБА_3 винуватості за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. В даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акта також долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій зазначено, що він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження, погоджується із розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Ураховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України дотримані, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним факт вчинення  ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
Обвинувачений  ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що  ОСОБА_3 вичинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебував та не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень.
Ураховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини та їх наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 17 липня 2024 року засуджений вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки. Тобто, ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, не відбувши повністю покарання за вказаним вироком суду.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно із ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Разом з тим, повторне призначення за правилами ст. 71 КК України покарання у виді пробаційного нагляду у повному обсязі, а не у невідбутій його частині згідно із приписами ч. 1 ст. 71 КК суперечитиме не лише загальним засадам призначення покарання (ст. 65 КК України), але й положенням ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й ст.19 КПК України, якими гарантовано право особи не бути покараним двічі за одне і те саме правопорушення.
Так, згідно із наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей з відділу органу пробації ОСОБА_3 відбуває покарання у виді пробаційного нагляду, а саме взятий на облік з 06.09.2024, тобто на час ухвалення даного вироку він вже відбув частину призначеного покарання за попереднім вироком, невідбута частина – 3 місяці 17 днів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Відповідно до усталеної практики верховного Суду (постанова від 26.05.2020 у справі №243/2528/19, від 9 серпня 2022 року у справі № 359/4720/20) положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.
Таким чином, оскільки обвинувачений не відбув повністю покарання за попереднім вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.07.2024, слід застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати до призначеного покарання у виді штрафу невідбуте ним покарання за попереднім вироком, однак на підставі ч.3 ст.72 КК України призначені покарання різних видів слід виконувати самостійно як такі, що не підлягають складанню одне з одним.
Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також у повній мірі відповідатиме вимогам ст. 50,65 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.07.2024, остаточно призначити  ОСОБА_6  покарання у виді 3 (трьох) місяців 17 (сімнадцяти) днів пробаційного нагляду та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, які відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Відповідно до п.п. 1,2,3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_2  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-виконувати заходи,передбачені пробаційною програмою.
Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя            ОСОБА_1