ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3239/25 Головуючий суддя І інстанції Агапов Р.О.
Провадження № 22-з/818/172/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року   м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів: - Гєрцика Р.В., Мальованого Ю.М., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №638/3239/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Харківського апеляційного суду від 01 травня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка Андрія Олександровича задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м.Харкова від 01 травня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні позову ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №222600329 від 17.12.2021 відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ФК «Ейс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 868,77 грн, сплачений за подання апеляційної скарги.
05 травня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Лисенко А.О. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат.
В обґрунтування заяви зазначає, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи між відповідачкою та адвокатом Лисенком А.О. було укладено договір про надання правничої допомоги та сплачено вартість гонорару за надання правничої допомоги у даній справі у встановленому розмірі.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник долучає: копію квитанції від 05.05.2026 про прийняття від ОСОБА_1 оплати у розмірі 10 000,00 грн; копію Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025 та копію Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2026 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025.
Враховуючи викладене, просить розподілити судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачкою ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, стягнути з ТОВ «ФК «Ейс» на користь відповідачки судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Крім того, 07 травня 2026 року від представника ТОВ «ФК «Ейс» Сахарової О.І. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій вона наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази здійснення оплати, зокрема квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відповідною відміткою банку або інші документи, що підтверджують фактичне здійснення фінансової операції.
Зауважує, що вартість наданих адвокатом послуг визначена довільно, без належного обґрунтування, а кількість часу, витраченого на виконання кожної послуги, не зазначена. 
З огляду на складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи та її значення для розгляду справи представник позивача вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн є необґрунтованими та не відповідають принципу співмірності судових витрат, оскільки не узгоджуються зі складністю справи, обсягом наданих послуг і часом, витраченим на їх виконання. 
У зв`язку з цим представник вважає вимогу про стягнення зазначених витрат необґрунтованою.
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки справа №638/3239/25 була розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, колегія суддів розглянула заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з положенням ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст.58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно зі ст.15 ЦПК України, представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 ст.62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
З матеріалів справи вбачається, що разом з апеляційною скаргою сторона відповідачки повідомила про надання їй правничої допомоги адвокатом Лисенком А.О., а також подала орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 10 000,00 грн, з яких 6 000,00 грн становлять витрати на подання апеляційної скарги, а 4 000,00 грн – на підготовку заперечень на відповідь на відзив. Також було зазначено, що докази на підтвердження цих витрат будуть подані додатково (а.с.128-129).
Представником ОСОБА_1 – адвокатом Лисенком А.О. на підтвердження понесених витрат надано: копію ордера серії АХ №1262542 від 23.05.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3576 від 15.12.2017; копію квитанції від 05.05.2026 про прийняття від ОСОБА_1 оплати у розмірі 10 000,00 грн; копію Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025 та копію Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2026 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025 (а.с.130-131, 211-215).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником подано Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2026 до Договору №1 про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято правову допомогу у цивільній справі.
Відповідно до Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 05.05.2026, адвокатом здійснено: консультацію клієнта, узгодження стратегії у справі та підписання договору; підготовку та подання до суду: апеляційної скарги, заяви про виключення документів з числа доказів, поданих з відзивом на апеляційну скаргу, заяви про виключення додаткових пояснень, заяви про долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу, що загалом становить 10000,00 грн.
Крім того, зі вказаного Акта вбачається, що сторони підтверджують повне та належне виконання робіт згідно з Договором про надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2025 та належну оплату за надання таких послуг.
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, а також стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України).
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. 
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. 
Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. 
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача Сахарова О.І. у заяві висловила заперечення щодо заявленої суми витрат відповідачки на правову допомогу, посилаючись на їх необґрунтованість, недоведеність та неспівмірність із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг і витраченим часом.
Отже, у суду наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу та мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи й усіх обставин, що мають значення.
Надані адвокатом послуги у вигляді надання правової допомоги містять загальні посилання на зобов`язання адвоката надавати правничу допомогу відповідачці та виконувати передбачені договором дії.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі з іншої сторони, оскільки такий розмір має бути доведений, документально обґрунтований і відповідати критеріям розумності та необхідності таких витрат.

Таким чином, з урахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсягу та обґрунтованості підготовлених і поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, а також беручи до уваги малозначність справи в розумінні ч.6 ст.19 ЦПК України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання такої правничої допомоги не відповідає критерію розумності, а його стягнення у повному обсязі становитиме надмірний тягар для скаржника, що суперечить принципу справедливого розподілу судових витрат.
Відтак суд дійшов висновку, що, з урахуванням категорії спору та обсягу наданих адвокатом правничих послуг, співмірною є компенсація витрат відповідачки на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

З огляду на викладене, заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 259, 270, 382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 11 червня 2026 року.
Головуючий суддя   В.Б. Яцина
Судді колегії    Р.В. Гєрцик

Ю.М. Мальований.