Справа № 724/1648/26 	
Провадження № 2-а/724/50/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:
головуючого судді Скрипника С.М.,
за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.

розглянувши в м. Хотині Чернівецької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.
11 червня 2026 року  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. 
Адміністративний позов адвокат Боднарюк Віталій Іванович обґрунтовує тим, що постановою поліцейського ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Мамонової Олени Самвелівни від 28.05.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень.
Відповідно до описової частини оскаржуваної постанови серії ЕНА №7572346, 28 травня 2026 року о 11:55 годині в м. Хотин, Чернівецької області по вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3. ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Копію вказаної постанови ОСОБА_1 на місці її винесення вручено не було, натомість примірник постанови було надіслано листом на поштову адресу позивача ОСОБА_1 , яку він отримав лише 04.06.2026 року.
Позивач ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною постановою, вважає, що вона прийнята із грубим порушенням норм Конституції України, КУпАП, його вина у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, так як він керував автомобілем будучи пристебнутим ременем безпеки, а зняв його лише тоді, коли зупинився на безпідставну зупинки працівників поліції, що й пояснював поліцейським. Окрім того, ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції просив їх показати відео того, що він керував автомобілем непристебнутим, однак поліцейські відмовились показувати таке відео. НА прохання позивача надати будь-які докази, що нібито підтверджують факт керування автомобілем у м. Хотин із непристебнутим ременем, поліцейські відмовились, мотивуючи це тим, що вони не зобов`язані нічого показувати.
Враховуючи наведене, просять визнати незаконною постанову серії ЕНА №7272346 від 28 травня 2026 року, за якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, а адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хотинського районного суду від 12 червня 2026 року провадження у даній справі відкрито, розгляд справи призначений на 22 червня 2026 року. Розгляд справи відкладено на 24 червня 2026 року.
23 червня 2026 року на адресу надійшов відзив від Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, в якому просили відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, у зв`язку із наступним. Так, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, останньому було роз`яснено про його права як громадянина України, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейської (відеофайли export-ea8hz.mp4 час 16:32-17:29) та відповідно до ст. 284 КУпАП було винесено постанову серія ЕНА № 7272346 від 28.05.2026 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, яка містила відомості передбачені ст. 283 цього Кодексу.
У позовній заяві зазначається, що позивач керував автомобілем будучи пристебнутим ременем безпеки, а зняв його лише тоді, коли зупинився на безпідставну зупинку працівників поліції, однак це спростовується відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля (час 1:50 - 2:10), з якого вбачається, що Позивач їхав за кермом автомобіля, будучи непристебнутим ременем безпеки, а в подальшому після увімкнення на службовому автомобілі поліції проблискових маячків червоного кольору почав здійснювати відповідні маніпуляції з ременем безпеки для приховування вчиненного адміністративного правопорушення та уникнення відповідальності за його скоєння.
В позові вказується, що ОСОБА_1 під час розмови із працівниками поліції просив їх показати відео доказ того, що він керував автомобілем буду непристебнутим, однак поліцейські відмовилися показувати таке відео, однак зазначене не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом з бодікамери поліцейського (export-ea8hz.mp4 починаючи з 1:50) де видно як поліцейська на службовому планшеті ознайомлювала Позивача з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля на якому було зафіксовано відповідне адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, вважають аргументи позивача безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають обставинам справи, а тому підлягають відхиленню
23.06.2026 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача – адвокат Боднарюк В.І. зазначає, що відзив є необгрутованим, із викладенням обставин, які не відповідають дійсності, а зазначені ймовірно з метою введення в оману суд. Вказує, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а тому вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП є недоведеним. Підтверджує, що під час безпідставної зупинки водія ОСОБА_1 за нібито керування транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки, водій попросив пред`явити докази його керування будучи непристебнутим, на що йому було пред`явлено відеофайл, із якого не вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, так як позивач ОСОБА_1 керував із пристебнутим ременем безпеки, навіть не дивлячись на те, що він являється інвалідом ІІ групи.
24.06.2026 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій представник відповідача посилається на те, що твердження представника позивача відповіді на відзив про те, що із пред`явленого поліцейським до огляду позивачу відео файлу не вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є власною суб`єктивною оцінкою відповідного доказу стороною позивача. Позивач їхав за кермом автомобіля, будучи непристебнутим ременем безпеки, а в подальшому після увімкнення на службовому автомобілі поліції проблискових маячків червоного кольору почав здійснювати відповідні маніпуляції з ременем безпеки для приховування вчиненого адміністративного правопорушення та уникнення відповідальності за його скоєння. поліцейською, під час розгляду справу про адміністративне правопорушення відносно Позивача було надано оцінку зазначеному доказу у відповідності до свого внутрішнього переконання, керуючись законом та правосвідомістю.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Боднарюк В.І. позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, а також просив звернути увагу на те, що з долученого стороною відповідача відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом його довірителем без паска безпеки, чи будь які рухи, які б вказували на те, що Боштан Б.М. почав пристебуватись ременем безпеки.
В судовому засідання представник відповідача в режимі відеоконференції Гроссу Д.М. зазначає, що доводи сторони позивача спростовуються наданими доказами, твердження сторони позивач про відсутність підтвердження факту керування транспортним засобом на долученому відеозаписі є лише суб`єктивною думкою сторони позивача. Надані докази повністю підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також підтверджують законність дій поліцейських. Вважають позов безпідставним та необґрунтованим, а тому просять відмовити в його задоволенні.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Судом встановлено, що постановою ЕНА №7272346 від 28.05.2026 року поліцейським ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Мамоновою О.С. було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с.15).
Як вбачається з вказаної постанови 28.05.2026 року о 11:55 в м. Хотин по вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від отримання постанови відмовився.
Згідно долученого до відзиву відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля працівників поліції вбачається, що під руху було зупинено автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , однак з даного відеозапису неможливо встановити, чи дійсно був водій ОСОБА_1 не пристебнути паском безпеки під час руху. Крім того, дійсно не вбачається будь-яких рухів, які б вказували на те, що позивач почав пристебуватись після подачі працівниками поліції проблискового маячка.
До відзиву також долучено відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції, з яких дійсно вбачається, що на вимогу позивача надати відеозапис з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, поліцейським було надано до перегляду відеозапис з відео реєстратора з службового автомобіля. Також з вказаного відеозапису вбачається, що позивач не вбачає з пред`явленого відеозапису вчинення ним адміністративного правопорушення, та заперечує інкриміноване йому правопорушення. Також відображено процедуру складення адміністративної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки доводи сторони відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом з відео реєстратора службового автомобіля.

Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 поліцейською ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Мамоновою Оленою Самвелівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7272346 від 28.05.2026, по факту того, що 28 травня 2026 року о 11:55 годині в м. Хотин, Чернівецької області по вул. Шевченка, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Відповідно до п.2.3в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У своєму відзиві представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Гроссу Д.М. як на основний доказ доведення вини позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП посилається на відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників поліції, а також відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських. Однак вказані докази не спростовують доводів представника позивача про те, що на вказаних відеозаписах не підтверджується факт керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом з не пристебнутими засобами пасивної безпеки, інших доказів які б спростовували пояснення позивача, про те, що він був пристебнутим паском безпеки у матеріалах справи відсутні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в ході розгляду справи було встановлено, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, не була доведена відповідачем, а тому поліцейською було безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього за вчинення вказаного правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. 
З цих підстав, постанова серії ЕНА №7272346 від 28.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 510 гривень штрафу підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись  ст.ст.77, 243-245, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП – задовольнити. 
Постанову серії ЕНА №7272346 від 28.05.2026 року, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень – скасувати, провадження у справі закрити.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його постановлення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: м. Чернівці, вул. Головна, 24, Чернівецька область, 58002, код ЄДРПОУ: 40109079.
Повний текст рішення складено 26 червня 2026 року. 
Суддя: 	Сергій Миколайович СКРИПНИК