Справа № 674/446/26
Провадження № 2/674/614/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України 
12 травня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судді Барателі Д.Т., за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,
в с т а н о в и в :
Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання на час навчання, мотивуючи тим, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Шлюб між батьками розірвано. Вказує, що проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Наразі навчається в Кам`янець-Подільському фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну на денній формі навчання, у зв`язку з яким потребує коштів на проїзд, покупку підручників, канцелярії, продуктів харчування, одягу, відповідної навчальної техніки, тощо. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовився, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду та просить стягнути з  ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання,але не більше як до досягнення нею 23 років.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
У судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивачки ОСОБА_4 до судового засідання подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення судом заочного рішення.
Відповідач  ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв до суду не направив, правом на подання відзиву не скористався.
Зважаючи, що відповідач не з`явився у судове засідання, хоча про час, дату та місце його проведення був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав, суд, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого сторона позивача не заперечує.
Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.
Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини та докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьки: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано 11 серпня 2010 року.
Відповідно до матеріалів позову після розірвання шлюбу батьків позивачка залишилася проживати разом із матір`ю, яка її утримує. Після розірвання шлюбу матір позивачки змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ". Ця обставина узгоджується з довідкою про реєстрацію місця проживання особи та довідками органу місцевого самоврядування від 06 лютого 2024 року № 52 та 09 лютого 2022 року № 53, з яких убачається, що позивачка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказані довідки також підтверджують, що позивачка перебуває на утриманні матері, яка водночас утримує й інших своїх дітей.
Згідно з довідкою від 18 грудня 2025 року № 3318, виданою директором Кам`янець-Подільського фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну, ОСОБА_1 навчається на ІІІ курсі, групи Д-31 коледжу на денній формі навчання за регіональним замовленням; термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. На підтвердження вказаного позивачкою також надано копії Договору про надання освітніх послуг № 400 від 31 липня 2023 року, студентського квитка ХМ14444653
З наданих позивачкою чеків і квитанцій вбачається, що вона несе постійні витрати, пов`язані з навчанням та щоденним забезпеченням потреб, зокрема, на проїзд до місця навчання, придбання канцелярії, матеріалів та приладдя для навчання, продуктів харчування та побутових товарів, а також навчальної техніки, зокрема ноутбука.
Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 05 лютого 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 не має самостійного стабільного заробітку, а її доходом є стипендія, що не забезпечує повного покриття витрат. Матір позивачки має обмежені матеріальні можливості (відомості від 17 лютого 2026 року), оскільки утримує також інших дітей. Відповідач добровільної допомоги не надає, доказів неможливості сплати аліментів не подав.
Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду із таким позовом має і сама повнолітня дочка, яка продовжує навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі та/або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених статтею 182 цього Кодексу. До таких обставин належать, зокрема, стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, а також інші істотні обставини.
Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6/1296-цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц).
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі, не має можливості самостійно забезпечувати себе належним чином, а її витрати на навчання, проїзд, харчування, одяг, навчальні матеріали та техніку підтверджені належними доказами. Сам факт проживання позивачки з матір`ю після розірвання шлюбу батьків та перебування на її утриманні не усуває обов`язку батька брати участь у матеріальному забезпеченні доньки, оскільки цей обов`язок є рівним для обох батьків і не залежить від того, з ким саме проживає дитина.
Суд також враховує, що відповідач ОСОБА_2 не подав жодних доказів на підтвердження неможливості надавати допомогу, не спростував наведені позивачкою відомості про наявність у нього доходу та не довів обставин, які б виключали або істотно обмежували його обов`язок щодо утримання доньки. Таким чином, вимога про стягнення аліментів є законною та обґрунтованою.
За таких обставин, враховуючи викладене, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, факт навчання позивачки, наявні витрати на здобуття освіти і проживання, а також майновий стан сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню. Суд вважає визначений позивачкою розмір аліментів у частці 1/5 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача таким, що відповідає принципам розумності, справедливості та співмірності. 
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 182, 198-201 СК України, ст. 4, 12, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, 
у х в а л и в :
Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання, починаючи з 10 березня 2026 року до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання рішення в межах місячного платежу.
Стягнути з  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя      Давид БАРАТЕЛІ