Справа № 404/2692/24 
Номер провадження 1-кп/404/122/24 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:
головуючогосудді  ОСОБА_1 
суддів    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
при секретарі   ОСОБА_4 
за участю учасників судового провадження:
прокурора     ОСОБА_5 
захисника    ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження № 42023120000000211 про обвинувачення 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зориківка Міловського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 скоїв добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто вчинивкримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст.111-1 КК України за наступних обставин.
Так, наказом начальника ГоловногоуправлінняДержавної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій областівід 30.06.2021 року № 200 сержанта службицивільного захисту ОСОБА_7 призначено на посаду водія 29державної пожежно-рятувальної частини 8 Державного пожежно-рятувальногозагону ГУ ДСНС у Луганській області. 
З 24.02.2022 по 21.04.2022, ОСОБА_7 виконував службові обов`язки водія 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС у Луганській області за адресою: вул. Центральна, 80, с. Мілове, Луганська область.
В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді водія 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС у Луганській області, 21.04.2022 року, перебуваючи у приміщенні 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС у Луганській області за адресою: вул. Центральна, 80, с Мілове, Луганська область, надав згоду представникам РФ та представникам так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на добровільне зайняття посади у структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, зокрема, незаконно створеному органі так званого «МЧС ЛНР» - «56-й самостоятельной государственной пожарно-спасательной части (пгт Меловое) МЧС ЛНР», утвореному на тимчасово окупованій території - у с. Мілове Луганської області.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 (in absentia), який показань суду не надавав, та будь-яких клопотань від нього на адресу суду також не надходило.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 04.11.2025 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань у порядку, передбаченому ст. 323 КПК України.
Захисник обвинуваченого зазначив, що докази, надані стороною обвинувачення, у своїй сукупності не доводять вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Вказав, що стороною обвинувачення не доведено факт добровільності зайняття ОСОБА_9 посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. Сам по собі факт прийняття присяги не свідчить про добровільність цих дій.
Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду.
-показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 , знає як спокійну не конфліктну особу. Разом працювали ДСНС, де обвинувачений займав посаду водія. Зазначив, що після окупації села він, як і інші працівники 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Луганській області, продовжили нести службу у зазначеному підрозділі, підпорядковуючись органам державної влади України. Представники російських військ приходили до них на роботу та пропонували залишитися працювати в підрозділі, так званої лнр, уклавши контракт. Згодом, свідок та багато інших колег вирішили залишити місце проживання та виїхати на територію, підконтрольну Україні, що вони і зробили, орієнтовно 6-7 квітня. Обвинувачений залишився на окупованій території. Стверджує, що будь-яких погроз з боку військових росії до них не було висловлено. Чи мав намір обвинувачений виїжджати чи залишитися свідку не відомо. Однак, згодом побачив в Інтернет ресурсах фото обвинуваченого в формі мнс лнр.
- показами свідка ОСОБА_11 , який надавши аналогічні покази, додатково повідомив, що ОСОБА_7 зайняв посаду водія в мнс лнр, зазначає, що була можливість виїхати на територію підконтрольну Україні, свідку відомо, що ОСОБА_7 прийняв присягу в окупаційному органі. Підтвердив факт того, що з боку російських військ погроз на адресу співробітників ДСНС не було.
- показами свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що працювала спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді диспетчера. Вказала, що 19.03.2022 року прийшли представники мнс днр і запропонували працювати в новоствореній структурі. Хто не бажає – можуть залишити службу. Особисто вона та ще близько 12-ти осіб виїхали на підконтрольну Україні територію. Окрім фотографії де зафіксовано ОСОБА_7 під час прийняття присяги, бачила фотографію де він отримував грамоту від керівництва мнс лнр. 
Окрім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом огляду від 14.11.2022 року згідно якого оглянуто зображення від 21.04.2022 року з назвою «Сотрудники МЧС в Меловом, Марковке, Белокуракино и Новопсковеприсягнули на верность ЛНР» та встановлено наявність серед присутніх осіб ОСОБА_7 . 
Т.1 а.п. 6-7
- витягом із наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області № 200 від 30 червня 2021 року (по особовому складу), відповідно до якого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_7 призначено на посаду водія 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС у Луганській області.
Т.а 1 а.п. 38
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка прийняла присягу і органах лнр.
Т.1 а.п. 64
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2024 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка прийняла присягу і органах лнр.
Т.1 а.п. 65
- протоколом огляду електронної сторінки від 19.02.2024 року https://lug-info.com/news/sotrudniki-m-ch-s-v-melovom-markovoe-belokurakino-i-novopskove-prisygnuli-na-vernost-lnr що містить фотографію, на якій зображені співробітники 29 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУДСНС України у Луганській області, які не виїхали на підконтрольну територію України та прийняли присягу на вірність т. зв. «ЛНР». Серед даних осіб присутній ОСОБА_7 у форменому одязі.
Т.1 а.п. 70-76
- листом начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 відповідно до якого за результатами перевірки відомостей у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» про перетин державного кордону України або лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_7 у період з 24.02.2022 року по 06.03.2024 року не виявлено.
Т.1 а.п. 135-136
Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
При цьому згідно з вимогами ч.3 ст.337 КПК України суд враховує, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 111 КК України на ч. 7 ст. 111-1 КК України з огляду на таке.
Законом України від 03.03.2022 року Кримінальний кодекс було доповнено статтею 111-1 «Колабораційна діяльність». Частина 7 цієї статті передбачає спеціальний склад злочину — добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.
Відповідно до загальних правил кваліфікації кримінальних правопорушень, за наявності конкуренції загальної (ст. 111 КК) та спеціальної норм (ст. 111-1 КК), застосуванню підлягає саме спеціальна норма. Дії ОСОБА_7 повністю охоплюються диспозицією ч. 7 ст. 111-1 КК України, оскільки полягали виключно у виконанні функцій у незаконно створеному правоохоронному органі. Органом слідства не доведено вчинення обвинуваченим інших форм державної зради (шпигунства, надання допомоги у підривній діяльності в інших сферах), які б виходили за межі колабораціонізму.
Суд наголошує, що така зміна кваліфікації в суді не погіршує становище обвинуваченого, оскільки санкція ч. 7 ст. 111-1 КК є м`якшою (від 12 до 15 років) порівняно з ч. 2 ст. 111 КК (15 років або довічне позбавлення волі).
Факт зайняття посади в новоутвореній структурі «МНС ЛНР» доводиться як показами свідка, так і письмовими матеріалами провадження, як то фотографіями та протоколами впізнання.
Вирішуючи питання про доведення факту добровільності зайняття обвинуваченим посади водія у 56-й пожежно-рятувальній частині (смт Мілове) Міністерства надзвичайних ситуацій та ліквідації наслідків стихійних лих лнр, що є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території селища Мілове Луганської області суд виходить з відсутності будь-яких даних щодо примусу з боку окупаційної адміністрації рф на обвинуваченого до зайняття ним цієї посади. Крім того, суд враховує можливість обвинуваченого ОСОБА_7 обрати : виїхати на підконтрольну Україні територію, як це зробили його колеги, чи залишитися в с. Мілове та вступити на службу, підписавши контракт. Дана позиція повністю узгоджується з позицією висловленою у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки.
Тим самим, доводи захисника щодо недоведеності факту «добровільності», а відтак, і вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, суд вважає необґрунтованими.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив особливо тяжкий злочин, особу винного, який раніше несудимий.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.
Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, в органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги строком на 12 років, із конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку після набрання ним чинності.
Строк додаткового покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд міста Кропивницького.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченого.
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Фортечного районного суду міста Кропивницького.

Головуючий суддя       ОСОБА_1 

Судді          ОСОБА_2 

ОСОБА_3