ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1281/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Жиляєва Є.М. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" (64251, Харківська обл., с. Шебелинка, вул. Центральна, б. 57) 	
до 	Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, б. 61) 	
про 	стягнення 232041,40 грн. 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросет" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 232041,40 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за договором спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном №25/08/955 від 01.12.2025.
Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3480,62 грн.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
23.04.2026 через загальний відділ діловодства суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №9831), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначаючи про те, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків є неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету. Всі витрати такої установи узгоджуються з органом, який уповноважений здійснювати фінансування такої установи, для чого складається кошторис, в який вносяться всі статті витрат. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. У зв`язку з тим, що Позивач не звертався в 2025 році до Відповідача вчасно з належним пакетом документів за спожиту Військовою частиною електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії за серпень-грудень 2025 року, як результат виникла заборгованість, яку неможливо оплатити в 2026 році послуги інакше, як на підставі рішення суду.
Відзив на позовну заяву (вх. №9831) досліджено та приєднано до матеріалів справи.
З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.
Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 20.04.2026 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 20.04.2026 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.04.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.
Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
01.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРОСЕТ”, військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (далі - Відповідач) було укладено Договір №955, відповідно до умов якого Позивач надає Військовій частині можливість на спільне безоплатне користування нерухомим майном. (п. 1.2. Договору (нежитлові приміщення загальною площею 592,2 кв.м. розташовані за адресою: АДРЕСА_1 )).
Відповідно до п. 3.2. Договору Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Військовою частиною за час дії Договору.
Згідно з п. 3.3. Договору передбачено, що Відповідач відшкодовує (сплачує) за отримані Військовою частиною послуги Позивачеві на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг за відповідним пакетом документів.
Відповідно до п. 8.2. Договору Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачеві вартість комунальних послуг, що спожиті військовою частиною у процесі виконання цього Договору.
Умовами укладеного Договору був визначений обов`язок Відповідача відшкодовувати Позивачеві всі витрати за спожиті військовою частиною за комунальні послуги.
Дія Договору відповідно до ч.3 ст. 631 ЦК України розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами з 25 серпня 2025 року відповідно до п. 10.1. Договору.
Для компенсації відповідних витрат між сторонами було укладено договори від про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії за період з вересня 2025 по грудень 2025 року, які наразі Відповідачем не були сплачені.
01.04.2026 Позивачем була надіслана на адресу відповідача вимога про сплату заборгованості за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року яка становить 232041,40 грн.
03.04.2026 Відповідачем не було сплачено заборгованість, відмова мотивована відсутністю коштів для здійснення такої оплати та запропоновано звернутися до суду.
За вересень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за вересень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 48961,52 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За жовтень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5021,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за жовтень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 59230,37 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За листопад 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 53702,61 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За грудень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за грудень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 70146,90 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
Постачальником електричної енергії для Позивача виступає ТОВ “Стейбл Енерджі”.
Вартість фактично спожитих Відповідачем 20640 кВт електричної енергії склала 232041,40 грн. з ПДВ, за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року, що підтверджується Актами виконаних робіт (наданих послуг) за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року, Актами фіксації показників лічильника електричної енергії за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року.
Отже, сума компенсації за спожиту військовою частиною електричну енергію вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року складає 232041,40 грн. з ПДВ.
Обсяг спожитої електричної енергії підтверджено військовою частиною НОМЕР_1 .
Відповідач у своїй відповіді на вимогу про відшкодування втрат за спожиту електричну енергію за договором року, зазначає, що є бюджетною установою, яка в своїй діяльності фінансується з державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів.
Водночас, відповідачем не заперечується факт та розмір суми заборгованості та обсяг спожитої електричної енергії військовою частиною.
Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що загальна сума заборгованості за спожиту військовою частиною електричну енергії за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року складає 232041,40 грн., яка залишилася відповідачем несплаченою.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 3.2. Договору Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Військовою частиною за час дії Договору.
Згідно з п. 3.3. Договору передбачено, що Відповідач відшкодовує (сплачує) за отримані Військовою частиною послуги Позивачеві на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг за відповідним пакетом документів.
Відповідно до п. 8.2. Договору Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачеві вартість комунальних послуг, що спожиті військовою частиною у процесі виконання цього Договору.
Умовами укладеного Договору був визначений обов`язок Відповідача відшкодовувати Позивачеві всі витрати за спожиті військовою частиною за комунальні послуги.
Дія Договору відповідно до ч.3 ст. 631 ЦК України розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами з 25 серпня 2025 року відповідно до п. 10.1. Договору.
Для компенсації відповідних витрат між сторонами було укладено договори від про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії за період з вересня 2025 по грудень 2025 року, які наразі Відповідачем не були сплачені.
01.04.2026 Позивачем була надіслана на адресу відповідача вимога про сплату заборгованості за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року яка становить 232041,40 грн.
03.04.2026 Відповідачем не було сплачено заборгованість, відмова мотивована відсутністю коштів для здійснення такої оплати та запропоновано звернутися до суду.
За вересень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за вересень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 48961,52 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За жовтень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5021,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за жовтень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 59230,37 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За листопад 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за листопад 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 53702,61 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
За грудень 2025 року військовою частиною було фактично спожито 5603,00 кВт електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за грудень 2025 року з АТ “Харківобленерго”, Вартість послуг за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії склала 70146,90 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідних рахунком ТОВ “Стейбл Енерджі”.
Постачальником електричної енергії для Позивача виступає ТОВ “Стейбл Енерджі”.
Вартість фактично спожитих Відповідачем 20640 кВт електричної енергії склала 232041,40 грн. з ПДВ, за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року, що підтверджується Актами виконаних робіт (наданих послуг) за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року, Актами фіксації показників лічильника електричної енергії за вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року.
Отже, сума компенсації за спожиту військовою частиною електричну енергію вересень, жовтень, листопад, грудень 2025 року складає 232041,40 грн. з ПДВ.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того, за змістом статті 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.
Отже, згідно положень Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, оплата вартості одержаної від Постачальника електричної енергії повинна проводитись Споживачем відповідно до умов Договору та чинних нормативно-правових актів.
Згідно приписів статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.
Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.
Враховуючи викладене, з урахуванням зазначених правових норм, суд висновує, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування витрат за спожиту електричну енергію вересні, жовтні, листопаді, грудні 2025 року у розмірі 232041,40 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань для фінансування оплати за надані послуги критично оцінюється судом, оскільки Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Наведений висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 916/1345/18.
Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справах № 925/246/17, № 925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16).
Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. За приписами ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України.
Крім того, відповідно до ст. 1 ЦК України, однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, а тому самі лише обставини, пов`язані з відсутністю у відповідача коштів, не виправдовують його як споживача (платника) за договором та не заперечують обов`язку такого учасника, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.
З огляду на викладене, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати заборгованості.
Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 3480,62 грн. на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -   

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова (61024, Харківська обл., місто Харків, вул. Григорія Сковороди, будинок 61; код ЄДРПОУ 07923280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" (64251, Харківська обл., с. Шебелинка, вул. Центральна, б. 57, код ЄДРПОУ 34329080) - 232041,40 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію вересні, жовтні, листопаді, грудні 2025 року у розмірі 232041,40 грн. та 3480,62 грн. судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "29" червня 2026 р. 

Суддя		Є.М. Жиляєв