ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2026	 	Справа № 904/215/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ", м.Київ 
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води Дніпропетровська область 
про стягнення 3 593 999,00 грн 

Представники:
Від Позивача: Тітова Т.С., довіреність від 22.07.2022
Від Відповідача: Левченко І.А., довіреність від 10.06.2025 № 18/3394, адвокат 

СУД ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (далі-Позивач) 19.01.2026 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд:
стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, код ЄДРПОУ: 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3А, код ЄДРПОУ: 42601505) 3 593 999 грн. 77 коп., з яких: 2 746 879 грн. 29 коп. інфляційних втрат на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, №К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (всього: 182 370 612,23 грн.), за період жовтень - грудень 2025; 847120 грн. 48 коп. 3% річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (всього: 112 028 614,23 грн.) за період з 01.10.2025 по 31.12.2025 та судові витрати по справі.
В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, №К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року.
За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 43128,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №35 від 16.01.2026 року. 

2. Процесуальні питання, вирішені судом

21.01.2026 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 10.02.20206 о 10:30год. 
10.02.2026 ухвалою суд відклав судове засідання на 03.03.2026 10:00 год.
03.03.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Кесі Н.Б. у відпустці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. 
09.03.2026 ухвалою суд призначив розгляд справи на 31.03.2026 о 10:15 год.
30.03.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява від Відповідача, в якій представник Відповідача просить суд відкласти розгляду справи у зв`язку з тим, що представник ДП “СхідГЗК” знаходиться в іншому судовому засіданні, яке призначене на 31.03.2026 о 10 год. 10 хв. у Дніпровському апеляційному суді по справі №176/1334/25 за апеляційною скаргою на рішення Жовтоводського міського суду від 22.12.2025. 
31.03.2026 судове засідання не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою оголошеною в Дніпропетровській області.
31.03.2026 ухвалою суд призначив підготовче судове засідання на 28.04.2026 об 11:00 год.
28.04.2026 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 14.05.2026 о 15:00 год.
14.05.2026 ухвалою суд відклав судове засідання по суті на 04.06.2026 о 10:00 год.
В судовому засіданні 04.06.2026 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України. 

3. Позиції інших учасників справи

12.03.2026 через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву від Відповідача (арк.с.149-152), в якому останній вказує про таке:
ДП «СхідГЗК» є державним містоутворюючим підприємством, що віднесено до переліку об`єктів державної власності та має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №83. На сьогодні підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Накладені арешти на рахунки ДП «СхідГЗК» через невиконані рішення судів про стягнення боргів, через що, блокує господарську діяльність підприємства, унеможливлює сплату податків, енергоносіїв, водовідведення, газопостачання та інші платежі. Крім того, ці обставини позбавляють можливості співпрацювати з контрагентами та своєчасно з ними проводити розрахунки, але підприємство здійснює заходи для вирішення цього питання;
неналежне виконання ДП «СхідГЗК» своїх договірних зобов`язань спричинене не звини Відповідача, а з незалежних від нього підстав. Відсутність коштів прямо пов`язана з невиконанням своїх договірних зобов`язань ДП «НАЕК «Енергоатом», який є єдиними покупцем продукції ДП «СхідГЗК» уранового оксидного концентрату у 2021-2022 рр. згідно умов Договору №82-020-08-19-01169 на поставку уранового оксидного концентрату від 22.11.2019. Продукція ДП «СхідГЗК» використовується виключно для виробництва паливних елементів для атомних електростанцій України, які є відокремленими підрозділами ДП «НАЕК «Енергоатом». Тобто, ДП «СхідГЗК» без належного і своєчасного фінансування з боку ДП «НАЕК «Енергоатом», передбаченого умовами Договору та систематичного невиконання з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» «Графіка платежів за УОК», стало логічним наслідком порушення ДП «СхідГЗК» інших договірних зобов`язань з контрагентами. У зв`язку з недофінансуванням, ДП «СхідГЗК» систематично отримує попередження про відключення електроенергії та газопостачання;
жодних доказів завдання Позивачу збитків, спричинених неналежним виконанням ДП «СхідГЗК» зобов`язань, останнім не надано. Сума, заявлена до стягнення, є досить великою, і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності підприємства та банкрутства. Запровадження заходів примусового стягнення вищезазначеної суми, яка для ДП «СхідГЗК» є дуже суттєвою, призведе до тривалого блокування рахунків підприємства, що, у свою чергу стане причиною затримки виплати заробітної плати, сплати податків та інших обов`язкових платежів, неможливості сплати комунальних платежів, закупки виробничо-господарської продукції та зупинення виробництва, а також - до неможливості виконання підприємством своїх договірних зобов`язань та, у свою чергу накладання штрафних санкцій. Арешт рахунків підприємства унеможливить розрахунки за енергоносії, що, в свою чергу потягне припинення енергопостачання підрозділів підприємства, які в цьому випадку можуть загрожувати екологічній безпеці міста Жовті Води, через специфіку своєї діяльності;
так, Відповідач зазначає, що зарадити таким негативним наслідкам можливо шляхом зменшення розміру неустойки на 90 %, оскільки це відповідатиме засадам добросовісності та справедливості. Позиція підприємства повністю узгоджується з позицією Верховного суду, викладеною в постановах від 03.10.2019 у справі № 904/4285/18, від 25.05.2021 у справі № 904/2112/20 за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» до ДП «СхідГЗК» про стягнення неустойки де суд дійшов наступного висновку: « 4.37. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку відповідних виняткових обставин господарський суд оцінює надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності і на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки;
при цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.» Щодо процесуальної можливості зменшити розміру пені судом варто зазначити, що постановою Верховного Суду України від 03.10.2019 у справі №904/4285/18 зазначено наступне: П.4.29 «Виходячи із системного аналізу норм Цивільного та Господарського кодексів України, прийняття рішення про зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій) належить до дискреційних повноважень суду, яке приймається ним з урахуванням конкретних обставин справи та не залежить від подання стороною у справі відповідної заяви або клопотання. Зазначене не виключає можливості сторони у справі виступити ініціатором таких дій та звернутись до суду з відповідною заявою (клопотанням), навести своє обґрунтування щодо наявності підстав зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій);
так, Відповідач просить суд зменшити розмір 3% річних та інфляційних втрат на - 90%.
02.04.2026 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла відповідь на відзив (арк.с.162-165), в якій Позивач зазначає про те, що заява Відповідача щодо зменшення розміру 3% та інфляційних втрат на 90% є безпідставною та необґрунтованою, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав:
Відповідач зазначає що згідно Наказу Міністерства енергетики України від 07.09.2022 року №1-ДСК його було віднесено до об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору. Вважаємо, що вказана обставина не передбачена діючим законодавством такою, що дозволяє Відповідачу не виконувати господарські зобов`язання. Крім того, підприємство Позивача – ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» також згідно Наказу Міністерства економіки України визначено, як критично важливе підприємство для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;
обґрунтовуючи свою позицію щодо необхідності зменшення 3% річних та інфляційних втрат Відповідач посилається на висновки Великої палати викладені у Постанові Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, якою Верховний Суд зробив висновки, що суд може, за певних умов, зменшити проценти річних. Але посилаючись на вказане рішення Верховного Суду Відповідач навмисно замовчує той факт, що предметом розгляду у справі № 902/417/18 було стягнення не 3% річних і навіть не 10% річних, а судом було встановлено, що сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів;
У справі № 902/417/18 сторони у договорі погодилизміну розміру річної процентної ставки, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України, і встановили її у розмірі 40% річних від несплаченої вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути оплачений, та 96% річних від несплаченої ціни товару з моменту спливу дев`яноста календарних днів до дня повної оплати. Велика Палата Верховного Суду встановила, що фактично визначені договором 96% річних є саме способом отримання кредитором доходу. З метою запобігання такому безпідставному збагаченню розмір належної до стягнення суми відсотків річних був обмежений судом. У пункті 8.41 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, Велика Палата Верховного Суду вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір санкцій сумами штрафу і пені, які вже присуджені до стягнення судами попередніх інстанцій, та відмовити у їх стягненні з цих підстав;
Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів. Водночас, у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду, зменшуючи розмір неустойки, штрафу, процентів річних, не позбавила кредитора можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення процентів річних у тому розмірі, який відповідно до обставин справи одночасно виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника;
Відповідач же наполягаючи на зменшенні на 90% інфляційних втрат та процентів річних з 3%, навпаки намагається позбавити ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення процентів річних у тому розмірі, який виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника;
отже, вирішуючи питання про зменшення розміру процентів річних, Велика Палата Верховного Суду виходила з конкретних встановлених обставини справи №902/417/18, які мали юридичне значення для такого зменшення. Наведене у сукупності свідчить, що у справі № 902/417/18 питання можливості зменшення неустойки та інших нарахувань вирішувалось за результатами аналізу конкретної ситуації, на підставі наданих сторонами доказів згідно зі ст. 86 ГПК України і ситуація у справі № 902/417/18 не є тотожною тій, що склалась у справі, що розглядається. У справі № 902/417/18 Верховний Суд визнав винятковим випадком для зменшення відсотків річних (які були встановлені за домовленістю сторін в розмірі 40% та 96%), нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України саме внаслідок порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності;
у справі що розглядається судом Позивачем заявлено до стягнення 3% річних, тобто мінімальний розмір передбачений законодавством (ч.2 ст.625 ЦК України), а не збільшений за домовленістю сторін, отже, в даному випадку відсутні підстави для зменшення заявленого до стягнення розміру 3% річних, і тим більше інфляційних втрат (аналогічний висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 921/94/21). Тому Позивач вважає, що висновки Верховного Суду викладені у Постанові від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 не є релевантними до предмету розгляду цієї справи та не повинні враховуватись судом під час прийняття рішення;
твердження Відповідача про те, що Позивач використовує стягнення 3% річних як джерело отримання невиправданих додаткових прибутків не відповідає дійсності, адже Позивач навпаки отримує лише збитки від того, що Відповідач не виконує свої господарські
зобов`язання перед Позивачем, а стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань – це лише часткова компенсація таких майнових втрат;
Відповідач обґрунтовує необхідність зменшення 3% річних та інфляційних втрат тим, що Відповідач знаходиться в незадовільному фінансовому стані, але така аргументація суперечить фактам, які були встановлені під час виконання рішень судів державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби м. Києва (далі - ВПВР ДДВС МЮУ м. Києва) Так, починаючи з 15.02.2023 року Державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ м. Києва, відкриті виконавчі провадження, які приєднані до зведеного ВП № 71263686 відповідно виконавчих документів: наказів Господарського суду Дніпропетровської області по справам: № 904/1326/22; № 904/1613/22; 904/2909/22; № 904/1882/23. Сума грошових коштів що підлягає стягненню на підставі виконавчого провадження становить 246 660 307,76 грн. Копії Рішень суду та Постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень направлялись державним виконавцем для виконання керівництву ДП «СХІДНИЙ ГЗК». Державним виконавцем протягом тривалого часу вживаються заходи, направлені на виконання рішень судів, але посадовими особами ДП «СХІДНИЙ ГЗК» вчиняються дії направленні на перешкоджання виконання рішень судів;
Так, згідно інформації ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка була надана державному виконавцю:
- 16 березня 2023 року був відкритий рахунок № НОМЕР_1 , через рахунок було проведено операції на суму 167 619,40 грн, після чого на наступний день 17 березня 2023 року рахунок був закритий;
- 20 березня 2023 року був відкритий рахунок НОМЕР_2 , через рахунок було проведено операції на суму 46 258 000,00 грн, після чого на наступний день 21 березня 2023 року рахунок був закритий;
- 31 березня 2023 року був відкритий рахунок НОМЕР_3 , через рахунок було проведено операції на суму 58 010 322,69 грн, після чого на наступний день 01 квітня 2023 року рахунок був закритий;
- 19 квітня 2023 року був відкритий рахунок НОМЕР_4 , через рахунок було проведено операції на суму 85 030 229,64 грн, після чого на наступний день 20 квітня 2023 року рахунок був закритий;
- 04 травня 2023 року був відкритий рахунок № НОМЕР_5 , через рахунок було проведено операції на суму 750 000,00 грн, після чого на наступний день 05 травня 2023 року рахунок був закритий;
- 12 травня 2023 року був відкритий рахунок НОМЕР_6 , через рахунок було проведено операції на суму 95 029 092,02 грн, після чого на наступний день 13 травня 2023 року рахунок був закритий;
крім того, згідно інформації ПАТ КБ «Акордбанк», яка була надана державному виконавцю: 26 липня 2023 року був відкритий рахунок НОМЕР_7 , через рахунок було проведено операції на суму 6 518 970 129,00 грн, після чого на наступний день 27 липня 2023 року рахунок був закритий;
загальна сума операцій складає 6 709 186 300,73 грн., що більше ніж у 25 разів перевищує суму боргу Відповідача перед Позивачем, тому вважаємо посилання Відповідача на тимчасові фінансові труднощі таким, що не відповідає дійсності та не заслуговує на увагу суду;
відповідач у відзиві зазначає, що на рахунки ДП «Схід ГЗК» накладені арешти через невиконані рішення судів про стягнення боргів та що це блокує господарську діяльність підприємства, унеможливлює сплату податків, енергоносіїв та інше. Але цими хибними твердженнями Відповідач тільки вводить Суд та учасників справи в оману, оскільки Відповідач знаючи про Закон 4777-IX від 10.02.2026, замовчує той факт, що з дня на день будуть зупинені всі вчинення виконавчих дій відносно ДП «СхідГЗК», враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функціонування енергетичних ринків, конкурентних умов виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та посилення енергетичної стійкості» ( далі - Закон 4777-IX від 10.02.2026) встановлено, що до 1 січня 2028 року зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржником є Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, про стягнення аліментів, про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування); підлягають зняттю накладені арешти на кошти та/або майно Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат". Окрім того, вже 17 березня 2026 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ, Позивач отримав Постанови про зупинення вчинення виконавчих дій по всім виконавчим провадженням, де Стягувачем виступало ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ», відповідно до яких виконавчі провадження підлягають зупиненню до 1 січня 2028 року. Постанови про зупинення вчинення виконавчих проваджень від 17.03.26 №72916274, №73679795, № 73176514, №72916040, №73678784, №72916215, №72916153 додаються як докази до Відповіді на відзив. Тобто, до 1 січня 2028 року підлягають зупиненню виконавчі провадження стосовно ДП «Схід ГЗК» щодо примусового стягнення заборгованості та також не порушуються провадження у справах про банкрутство, а порушені провадження підлягають припиненню щодо боржника - Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та і то певної категорії справ.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" (далі-Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Споживач) укладено Договори про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021 року, № К-ПГ-С/21-11/029 від 11.09.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року (арк.с. 40-51).
Як зазначає Позивач у позові, відповідно до укладених Договорів Позивач передав, а Відповідач прийняв природній газ, проте не розрахувався за нього в повному обсязі.
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем до Господарського суду з позовом.
Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року у справі № 904/1326/22 позов ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» задоволено частково (арк.с. 105-112). Стягнуто з ДП «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на користь ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» за Договором № 283/03/84В про закупівлю газу від 21.04.2021 58 799 417,95 грн. основного боргу, 1 469 081,87 грн. інфляційних нарахувань, 11 558 694,67 грн. заборгованості за поставлений товар згідно Акту приймання-передачі природного газу від 30.11.2021; за Договором № К-ПГ-С/21-11/029 про закупівлю газу від 09.11.2021 99 623 396,40 грн. основної заборгованості, 1 029 897,54 грн. 3 % річних, 6 837 410,87 грн. пені, 12 591 419,49 грн. інфляційних нарахувань; за Договором № К-ПГ-С/22-02/018/09П про закупівлю газу від 25.02.2022 10 569 817,83 грн. основної заборгованості, 1 162 897,88 грн. інфляційних нарахувань, 1 635 866, 36 грн. пені, 860 810,95 грн. судового збору.
Рішення набрало законної сили 12 грудня 2022 року.
Крім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 позов ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» задоволено повністю (арк.с. 93-95). Стягнуто з ДП «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на користь ТОВ «Ю.КОМОДІТІЗ» забезпечувальний платіж за участь в процедурі публічної закупівлі в розмірі 1 835 400,00 грн., 27 531,00 грн. судового збору.
Рішення набрало законної сили 20 лютого 2023 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Проте, Відповідач заборгованість за рішеннями суду №904/1326/22 та №904/2909/22 не сплатив, допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, у зв`язку з чим Позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував Відповідачу 3% річних та інфляційні втрати, а саме:
2 746 879,29 грн інфляційних втрат на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу №283/03/84В від 21.04.2021, №К-ПГ-С/21- 11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі №904/2909/22 (всього: 182 370 612,23 грн.) за період жовтень - грудень 2025 року;
847120,48 грн 3% річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та № К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі №904/2909/22 (всього: 112 028 614,23 грн.) за період з 01.10.2025 по 31.12.2025.
Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційних втрат відповідають вимогам чинного законодавства.
Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання Відповідачем умов Договорів про закупівлю газу №283/03/84В від 21.04.2021, № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року, №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року в частині повної та своєчасної оплати суми неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, що Відповідачем не спростовано і доказів зворотнього не надано.
Щодо зменшення 3% річних та інфляційних втрат суд не вбачає підстав для їх зменшення, оскільки їхній розмір є мінімальним за статтею 625 ЦК України та зменшенню не підлягає.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 117, 118 постанови від 02.07.2025 року у справі №903/602/24 зазначила, що саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Відповідно до п.137 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, код ЄДРПОУ: 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.КОМОДІТІЗ" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3А, код ЄДРПОУ: 42601505) 3 593 999 грн. 77 коп., з яких: 2 746 879 грн. 29 коп. інфляційних втрат на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № 283/03/84В від 21.04.2021, №К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (всього: 182 370 612,23 грн.), за період жовтень - грудень 2025;
847120 грн. 48 коп. 3% річних на суму основної заборгованості за Договорами про закупівлю газу № К-ПГ-С/21-11/029 від 09.11.2021 року та №К-ПГ-С/22-02/018/09П від 25.02.2022 року та на суму неповернутого забезпечувального платежу в процедурі публічної закупівлі, стягнутого рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року у справі № 904/2909/22 (всього: 112 028 614,23 грн.) за період з 01.10.2025 по 31.12.2025 та суму судового збору у розмірі 43128,00 грн.
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 08.06.2026 

Суддя	 	Н.Б. Кеся