Справа № 570/2219/26 
Номер провадження 3/570/875/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 червня 2026 року м.Рівне
Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Яруга, Ракитнянського району Білгородської області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу: військовий квиток НОМЕР_2 виданий 17.01.2026, за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и л а:
На розгляд до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла справа про адміністративне порушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 (справа №570/2219/26) а також справа про адміністративне порушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 (справа №570/2220/26).
Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16.06.2026 року справи про адміністративне порушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 (справа №570/2219/26), а також справа про адміністративне порушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 (справа №570/2220/26) були об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи (справа №570/2219/26).
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ЛВР №390 від 24.04.2026, вбачається, що 24.04.2026 року близько 13 год 30 хв на території військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 заступником командира роти з ППП в/ч НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю, порушення координації рухів в умовах особливого періоду. В подальшому для проходження медичного огляду був направлений в медичний заклад для підтвердження правопорушення. У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено алкогольне сп`яніння, висновок №741 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.04.2026 о 14 год 18 хв. 
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВР №391 від 25.04.2026, вбачається, що 25.04.2026 року близько 16 год 00 хв на території військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 . ТВО начальника мед.пункту в/ч НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю, порушення координації рухів в умовах особливого періоду. В подальшому для проходження медичного огляду був направлений в медичний заклад для підтвердження правопорушення, від проходження освідчення н стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судові засіданні ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних заяв та клопотань до суду не направляв.
Разом з тим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій останній вказує, що вину у вчиненому визнає повністю та просить розгляд справи проводити без його участі, у вчиненому щиро кається та просить суворо його не карати.
Відповідно до ч. 2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.172-20 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язковою не визнана. За даних обставин, розгляд справи проводиться за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Відповідно до ч. 3 ст.172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні ведений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошена та проводиться загальна мобілізація. Згідно з вимогами ч. 5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
Відповідно до Закону України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України №64/202 від 24.02.2022 «Про введення воєнного станув Україні» на території України почав діяти воєнний стан та почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, тощо).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України проводять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до ст.11, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороби, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Згідно із ст., ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП серії ЛВР №390 від 24.04.2026, де в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано про те, що ОСОБА_1 усвідомлює, що вчинив військове правопорушення, свою вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо його не карати; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2026, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 24.04.2026 року о 13 год 30 хв перебував у стані алкогольного сп`яніння; військовим квитком серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; заявою ОСОБА_1 від 24.04.2026 року; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.12.2025 №270-АГ; протоколом про адміністративне правопорушення від ЛВР №391 від 25.04.2026, актом №747 від 25.04.2026 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.12.2025 №270-АГ та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Зібрані у справі докази є належними та допустимим, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 3 ст.172-20 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставиною, що пом`якшує відповідальність, як вбачається з наявних в розпорядженні суду доказів, за адміністративне правопорушення є щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.
Судом також у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст.33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, а також вимог ст.36 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500,00 грн.
Згідно з ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
В той же час, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вчинив правопорушення, будучи військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. 34, 35, 36, 172-20, 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. 
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установленийчастиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Суддя Гладишева Х.В.