ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/805/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
За позовом Покровської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, м. Покров) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" (Черкаська обл., м. Черкаси) 
про стягнення заборгованості 
СУТЬ СПОРУ:
Покровська міська рада Дніпропетровської області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011, загальною площею 0,4603га за період з липня 2025 року по грудень 2025 року (включно) в сумі 264825,60грн. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011 фактично перебуває у користуванні відповідача без достатньої правової підстави. Так, відповідач у період з 01.07.2025 по 31.12.2025 користувався земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки та не сплачував при цьому плату у відповідному розмірі, що у свою чергу позбавило Покровську міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати.
Зважаючи на те, що справа є незначної складності, враховуючи приписи статті 12, частини першої статті 247, частини сьомої статті 250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.
Господарським судом направлялася ухвала суду від 02.03.2026 (про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі) в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 70 том 1).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
Враховуючи дату доставлення ухвали суду від 02.03.2026 – 03.03.2026, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк до 18.03.2026 включно.
Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною другою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску строку суду також не повідомлено.
Станом на 27.04.2026 відповідач не надав до суду відзив на позов. 
Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").
Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.
Таким чином, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.
Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-
УСТАНОВИВ:
Земельна ділянка площею 0,4603га з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Титова, 6 є сформованою з 08.06.2010, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №991641412121 від 15.07.2025 (а.с. 23, зворотній аркуш 23 том 1).
Відповідно до інформаційної довідки №435506523 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.07.2025 відповідачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі АЗС №5, що складається з літ. А - центральна будівля АЗС №5, загальною площею 40,8кв.м.; літ. Б - допоміжне приміщення АЗС №5, загальною площею 25,3кв.м.; літ. В – будівля СТО цегляна, загальною площею 55,2кв.м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Титова, 6, реєстраційний номер майна: 986430112121 (а.с. 22 том 1).
03.08.2017 між Покровською міською радою Дніпропетровської області (далі-позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" (далі-відповідач, орендар) було укладено договір оренди землі (далі-договір).
Відповідно до пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення – землі житлової та громадської забудови, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Титова, 6.
Згідно з пунктом 2 договору в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер 1212100000:01:132:0011 загальною площею 0,4603га (4603,0кв.м.) згідно рішення 23 сесії 7 скликання Покровської міської ради від 28.07.2017 року №23.
На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, інші об`єкти інфраструктури: будівля АЗС № 5 (пункт 3 договору).
Пунктом 4 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає щорічній обов`язковій індексації і на момент укладання цього договору з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 4183030,03грн (в редакції додаткової угоди від 08.02.2018).
Пунктом 7 договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У випадку продовження користування орендарем земельною ділянкою (об`єктом договору) відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі" укладається додаткова угода.
У пункті 8 договору оренди землі в редакції додаткової угоди від 29.01.2020 до договору, сторонами узгоджено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі згідно ставок орендної плати, затверджених рішенням 46 сесії Покровської міської ради 7 скликання від 27.06.2019 №11 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради" з 01.01.2020 року.
Згідно з пунктом 9 договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного податкового місяця.
Відповідно до пункту 13 договору, розмір орендної плати змінюється у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в разі коригування нормативної грошової оцінки земель міста; в разі затвердження нових ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.
Після закінчення строку дії договору оренди землі 22.07.2022 Покровською міською радою Дніпропетровської області прийнято рішення №8 "Про клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" щодо поновлення терміну дії договору оренди землі по вул. Космічна (колишня Титова), 6 у м. Покров Нікопольського району Дніпропетровської області" (а.с. 42 том 1).
Позивач зазначає, що на теперішній час, зазначене рішення міської ради не виконане, договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1212100000:01:132:0011 загальною площею 0,4603га не укладено. Водночас після закінчення строку дії договору оренди землі, відповідач продовжує використовувати вказану земельну ділянку та навіть частково сплачує до міського бюджету кошти за її використання.
У зв`язку з чим, позивач звернувся з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою за період з липня 2025 року по грудень 2025 року (включно) у розмірі 264825,60грн.
Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.
Предметом доказування у даній справі є обставини фактичного користування земельною ділянкою, сума, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, що безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки), період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
За умовами частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.
Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.
Частиною першою статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.
Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 Земельного кодексу України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України, тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.
Водночас згідно зі статтями 122 - 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України "Про оренду землі".
Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. 
Відповідно до частин першої та другої статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі №924/856/20.
Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа, яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.
Отже, фактичний користувач земельною ділянкою, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.
Як встановлено матеріалами справи відповідачу належить об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі АЗС №5, що складається з літ. А - центральна будівля АЗС №5, загальною площею 40,8кв.м.; літ. Б - допоміжне приміщення АЗС №5, загальною площею 25,3кв.м.; літ. В – будівля СТО цегляна, загальною площею 55,2кв.м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Титова, 6, реєстраційний номер майна: 986430112121 (а.с. 22 том 1).
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з липня по грудень 2025 року (включно) між Покровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011.
Встановлені обставини свідчать, що відповідач як власник об`єкта нерухомого майна у зазначений період користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи за користування нею кошти у встановлених законом розмірі.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив таку правову позицію: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20).
Рішенням Покровської міської ради №8 від 30.08.2016, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Покров Дніпропетровської області та базову вартість земель міста Покров Дніпропетровської області станом на 01.01.2014 рік на рівні 121,65грн/м2. Вирішено ввести в дію нормативну грошову оцінку земель міста Покров Дніпропетровської області з 01.01.2018 (а.с. 35, зворотній аркуш 35 том 1).
27.06.2019 Покровської міською радою прийнято рішення №11 "Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території Покровської міської ради", яким установлено, у тому числі, що ставка орендної плати за користування земельними ділянками (за межами населеного пункту), нормативну грошову оцінку яких не проведено, становить 12% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області (а.с. 38-звортній аркуш 38 том 1).
За даними витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, цільове призначення земельної ділянки, що використовується відповідачем за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Титова, 6, кадастровий номер 1212100000:01:132:0011 віднесено до секції 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що відповідає розміру ставки орендної плати – 12% від нормативної грошової оцінки земель міста (рядок 03.07 в додатку до рішення №11 від 27.06.2019).
Отже, Покровська міська рада, як власник сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер внаслідок користування відповідачем такою земельною ділянкою без оформлення договору, має право на компенсацію недоотриманої орендної плати у порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.
Відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011 складає 4183030,03грн (а.с. 39 том 1).
Як зазначає позивач у період з 01.07.2025 по 31.12.2025 між Покровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011. 
За розрахунком міської ради за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 розмір плати за землю, що залишається збереженою відповідачем без достатньої правової підстави, як фактичним користувачем земельною ділянкою з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011, з урахуванням здійснених відповідачем оплат, складає 264825,60грн (а.с. 44 том 1).
Судом не встановлено порушень за результатами перевірки розрахунку позивача. 
Відповідач свого розрахунку не надав.
В силу статті 143 Конституції України, статті 12 Податкового кодексу України, частини першої статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Покровська міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (стаття 10, підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 264825,60грн.
Судом були досліджені всі документи в матеріалах справи та надана їм правова оцінка.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3177,90грн.
Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Покровської міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 1212100000:01:132:0011, загальною площею 0,4603га за період з липня 2025 року по грудень 2025 року (включно) в сумі 264825,60грн – задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорелла Оіл" (18005, Черкаська обл., м. Черкаси, бульвар Шевченка, буд. 336А; ідентифікаційний код 40641279) на користь Покровської міської ради Дніпропетровської області (53303, Дніпропетровська обл., Нікопольський р-н, м. Покров, вул. Центральна, буд. 48; ідентифікаційний код 34081234) 264825,60грн - безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою та 3177,90грн - витрат по сплаті судового збору. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 01.05.2026.

Суддя В.О. Татарчук