Справа № 199/3133/26
(3/199/1174/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
23.06.2026           місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який отримував посвідчення водія НОМЕР_1 , має РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
за участю: захисника Ковальчука Д.Ю.,

УСТАНОВИВ:

27.02.2026 о 01:00 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі, АНД район, Центральний міст, керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту 0,66 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні, що відбулося 08.04.2026, ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і пояснив, що він не керував транспортним засобом, за кермом «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_3 , перебувала дівчина. Їх автомобіль зупинили працівники поліції, він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і пройшов його. Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений незаконно, оскільки він був пасажиром. Крім того, йому не було роз`яснено можливість пройти такий огляд в медичному закладі. 

У судовому засіданні захисник Ковальчук Д.Ю. просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пославшись на письмове заперечення від 23.03.2026 та додаткові заперечення від 08.04.2026 та від 08.05.2026.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку захисника Ковальчука Д.Ю., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 601640 від 27.02.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлений без зауважень, про що свідчить його підпис;

- актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою результату тесту до нього від 27.02.2026, з яких слідує, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № 0072. Результат огляду: проба позитивна - 0,66 проміле. ОСОБА_1 власним підписом засвідчив акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківку результату тесту, погодившись з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- матеріалом відеозапису працівника поліції, з якого убачається, що на питання поліцейського про те, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, ОСОБА_1 спочатку повідомив, що енергетик. Після того, як поліцейський сказав, що від нього чутно запах алкоголю, ОСОБА_1 відповів, що він вжив 2 бокала пива, сказав, що винуватий. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився. Йому було роз`яснено допустиму норму алкоголю у видихаємому повітрі і ОСОБА_1 продув газоаналізатор. Результат: 0,66 проміле. Після цього ОСОБА_1 знову сказав, що він винуватий, що вжив 2 бокали пива. Далі були складені документи за наслідком огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і протокол про адміністративне правопорушення, в яких ОСОБА_1 без зауважень розписався.

Відповідно до п. 2.9-а Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції ОСОБА_1 щодо його невизнання вини у вчиненому правопорушенні та доводам захисника Ковальчука Д.Ю. про наявність підстав для закриття провадження по справі за п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважаю такі доводи та позицію необґрунтованими, з огляду на наступне.

1. Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Такі доводи захисника суддя оцінює критично з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Спеціальними засобами доказування підлягає підтвердженню лише процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначена ст. 266 та ст. 266-1 КУпАП.
Зокрема, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Так, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 601640 від 27.02.2026 зафіксовано те, що 27.02.2026 о 01:00 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі, АНД район, Центральний міст, керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_3 . ОСОБА_1 ознайомився з даним протоколом без зауважень, про що свідчить його підпис та матеріал відеозапису.
ОСОБА_1 , згідно матеріалу відеозапису, під час спілкування з поліцейськими не ставив під сумнів факт керування ним автомобілем. ОСОБА_1 не скористався своїм правом внести зауваження до змісту протоколу про адміністративне правопорушення і не вніс до вказаного протоколу зауважень з приводу керування ним транспортним засобом. 
ОСОБА_1 , будучи освіченою людиною, підписав без зауважень акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку результату тесту до нього від 27.02.2026, з яких слідує, що у ОСОБА_1 , як водія, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № 0072. 
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він, як військовослужбовець виготовляв вибухівку та їхав у напрямку Херсонської області, що, на думку судді, виключає можливість допуску цивільної жінки до керування транспортним засобом, який міг перевозити небезпечний військовий вантаж. 
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно сукупність досліджених доказів надає судді можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і такий факт доведений наданими суду доказами поза розумним сумнівом.

2. Доводи захисника про те, що в справі відсутні докази законності підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, виходячи з наступного.
По-перше, такі доводи не мають значення для оцінки доказів щодо дотримання процедури огляду водія, визначеної в ст. 266 КУпАП, на стан будь-якого виду сп`яніння, оскільки для відсторонення особи від керування транспортним засобом та оглядові такої особи на стан будь-якого виду сп`яніння закон не вимагає в обов`язковому порядку доказування підстав зупинки транспортного засобу, встановлення факту порушення інших вимог Правил дорожнього руху та, у зв`язку із цим, підтвердження вчинення особою іншого виду адміністративного правопорушення та встановлення факту її притягнення до іншого виду адміністративної відповідальності.
По-друге, працівники поліції мали право зупинити транспортний засіб, оскільки під час дії Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та в комендантську годину, а ОСОБА_1 керував саме в комендантську годину, працівники поліції задіяні до операції з пошуку диверсійних груп, в тому числі в містах, наближених до лінії бойових зіткнень, у тилових містах. 
За вказаних обставин дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами Закону.

3. Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я суддя вважає такими, що знайшли своє підтвердження матеріалом відеозапису, проте такий факт, на думку судді, в цій справі не може слугувати підставою для визнання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП недійсним, виходячи з наступного.
Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як зазначено вище матеріалом відеозапису працівника поліції зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив той факт, що напередодні він вжив енергетик та 2 бокала пива. 
На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився і пройшов такий огляд, продувши газоаналізатор. Будучи повідомленим про позитивний результат: 0,66 проміле, ОСОБА_1 сказав, що він винуватий, що вжив 2 бокали пива. Далі у присутності ОСОБА_1 були складені документи за наслідком його огляду на стан алкогольного сп`яніння і протокол про адміністративне правопорушення, в яких ОСОБА_1 без зауважень розписався.
Таким чином, ОСОБА_1 не висловлював незгоду із проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а після проведення такого огляду не висловлював незгоди з його результатами, тому підстав для здійснення дій, визначених в ч. 3 ст. 266 КУпАП, не було.
В даному випадку суддя оцінює як зміст діалогу поліцейських з ОСОБА_1 , так і емоційний стан самого водія, який жодним своїм жестом, словом чи рухом не висловлював своєї незгоди з діями поліцейських.
При цьому суддя критично оцінює посилання захисника на практику Дніпровського апеляційного суду щодо розгляду аналогічної категорії справ, вважаючи таку практику не релевантною, оскільки у всіх випадках закриття проваджень у справах за ст. 130 КУпАП, на яку посилався захисник, апеляційний суд здійснював оцінку дотримання процедури огляду водія з огляду на порушення приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмови водіїв від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, де дійсно, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови особи проходити огляд саме в закладі охорони здоров`я, що не є тотожним при оцінці ситуації, коли водію у вину ставиться порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху, адже за наслідком огляду поліцейським водія за допомогою газоаналізатора встановлюється стан алкогольного сп`яніння і лише незгода водія з результатом його огляду на стан сп`яніння в такий спосіб, зобов`язує поліцейського направити водія для проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. 

4. Доводи захисника про те, що результат газоаналізатора не був зафіксований на бодікамеру, а лише зазначений словами поліцейського, суддею не приймаються, оскільки сама процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора зафіксована матеріалом відеозапису, а результат тесту роздрукований на папері та підписаний поліцейським, який проводив огляд, і ОСОБА_1 без зауважень (тест № 12805). 

5. Доводи захисника про те, що водію ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав згідно ст. 268 КУпАП, суддя оцінює критично.
У відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 601640 від 27.02.2026 в розділі 13. «Підпис особи, якій роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП» містить підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язків.
У зв`язку із чим слід звернути увагу, що приписи ч. 4 ст. 256 КУпАП, на відміну від приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП, які зобов`язують поліцейського застосовувати технічні засоби відеофіксації або залучати двох свідків лише для огляду водія на стан сп`яніння, не містять обов`язку поліцейського під час роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, застосовувати технічні засоби фіксації або залучати двох свідків, оскільки єдиною умовою визначено зробити відмітку у протоколі, що в даному випадку здійснено.
Крім того, дана справа надійшла до суду 16.03.2026 і в цей же день ОСОБА_1 вперше отримав судову повістку про виклик до суду, проте ще до надходження справи до суду, а саме 12.03.2026, він уклав договір про надання правової допомоги із захисником Ковальчуком Д.Ю. 
У зв`язку з цим слід зазначити, що ОСОБА_1 фактично був обізнаний щодо своїх прав, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та із самого початку розгляду справи судом забезпечений кваліфікованим захисником.

6. Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не був поінформований про порядок застосування спеціального технічного засобу, є необґрунтованими, оскільки поліцейський роз`яснив водію необхідність продути газоаналізатор, що є достатнім для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, що ОСОБА_1 зробив без зусиль та без допомоги поліцейського, у зв`язку із чим суддя вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським проведений без істотних порушень приписів ст. 266 КУпАП.

7. Доводи захисника про те, що, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння мав бути проведений згідно приписів ст. 266-1 КУпАП, є помилковими, виходячи з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.
Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 на момент огляду на стан сп`яніння дійсно був і є військовослужбовцем Збройних Сил України, проте даних того, що ОСОБА_1 обіймав посаду водія транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту або був військовослужбовцем строкової служби справа не містить. 
ОСОБА_1 керував в місті Дніпрі легковим автомобілем, який не перебуває на балансі військової частини, рухався по вулиці міста Дніпра у комендантську годину, не пред`являючи документів, які б підтверджували виконання ним бойового наказу чи розпорядження.
За таких обставин водій ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення даного правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт. 
Крім того, у відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за статтею 130 КУпАП мають право складати лише:
1) уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції;
2) уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.
Здійснювати дії щодо тимчасового вилучення посвідчення водія (стаття 265-1 КУпАП) мають право виключно поліцейські. 
При цьому, як слідує з п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, уповноваженні на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, мають право складати протоколи лише про адміністративні правопорушення, передбачені: статтею 44, частиною другою і третьою статті 123, статтями 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7, що вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків.
Також слід зазначити, що окремий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, стосується тих військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які:
- виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин;
- перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Тобто, процедура огляду на стан сп`яніння, що визначена у ст. 266-1 КУпАП не стосується тих військовослужбовців, які, керуючи транспортними засобами, порушили правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якої такі військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. 
Приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази того, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військовослужбовець ОСОБА_1 27.02.2026 у місті Дніпрі виконував безпосередні обов`язки військової служби, відповідно, працівники поліції, виявивши у нього, як водія, ознаки алкогольного сп`яніння, правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, що узгоджується з приписами ст. 255 КУпАП.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку – достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 
1) про накладення адміністративного стягнення; 
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення. 
Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який отримував посвідчення водія, є військовослужбовцем, зважаючи на ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Тобто законом не передбачено можливість звільнити порушника від сплати судового збору через факт наявності правового статусу військовослужбовця. Відповідно лише військовослужбовець, який під час виконання службових обов`язків, вчинив адміністративне правопорушення може бути звільнений від сплати судового збору. 
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем.
Проте, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання саме службових обов`язків військовослужбовця, у зв`язку з чим підстав для його звільнення від сплати судового збору не вбачається.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 
Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко