Справа № 183/12493/25
№ 2/183/4280/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Самар

Самарійський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Фролової В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Сторожик А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 8258376 від 11.01.2025 та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 11.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем був укладений договір позики № 8258376, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти, на погоджений договором строк та зобов`язався їх повернути і сплати проценти за користування позикою. Позикодавець виконав умови кредитного договору, надавши обумовлену суму кредитних коштів, а позичальник зобов`язання з їх повернення належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 22833 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 4500 грн. – неустойка, 1552,50 грн. – комісія за надання Кредиту.
У подальшому, через укладання договору факторингу, до ТОВ «ФК ЄПАБ» перейшло права вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. Оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості як на користь попереднього кредитора, так і на користь нового кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом.
10.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч. 5 ст. 14 ЦПК України, у позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в порядку п.19 Перехідних положень ЦПК України, ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до
ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, встановив наступне.
Так, 11.01.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і відповідачем був укладений договір позики № 8258376, згідно з умовами якого відповідач отримав кошти у кредит з оплатою частинами в сумі 9000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, що передбачені договором.
Згідно п.2.1. за цим Договором Кедитодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит») на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Кредиту»), шляхом її перерахування на банківський рахунок Позичальника, із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми Кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.
Згідно п.2.2.2-2.2.3 Договору Кредит надається строком на 360 днів. Розмір першого обов`язкового платежу 4117,50 грн. Процентна ставка фіксована – 0,95 % на день.
Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 1552,50 грн.(п.2.2.8 Договору). 
Згідно з розділом 5 Договору сторони погодили технологію (порядок) укладання договору кредиту, а саме договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, ознайомленням з паспортом споживчого кредиту, з використанням інформаційно-комунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису кредитодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Договір підписано позичальником електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора «636032».
У розділі 11 кредитного договору серед реквізитів сторін зазначено номер електронного платіжного засобу позичальника НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки ТОВ «Фінансова Компанія «Фінекспрес» від 17.11.2025 за № КД-000085610/ТНПП, 11.01.2025 здійснено платіж на карту номер № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 , ініціатором якого було ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Згідно з наданим позивачем розрахунком, позивач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати комісії, відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 27.06.2025 утворилася заборгованість 22833 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 4500 грн. – неустойка, 1552,50 грн. – комісія за надання Кредиту. 
27.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитним договором на підставі Договору факторингу №27/03/2025, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄПАБ», за умовами якого ТОВ «ФК «ЄПАБ» набуло Право Вимоги, до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
До зазначеного договору сторонами було укладено додаткову угоду від 27.05.2025, між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до зазначеного договору факторингу, на підставі якого до позивача перейшли права вимоги, у тому числі й до боржника ОСОБА_1 відповідно до Витягу з реєстру боржників № 5 від 27.05.2025, який станом на дату відступлення права вимоги мав непогашену заборгованість за договором кредиту №8258376 від 11.05.2025 у сумі 22833 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 4500 грн. – неустойка, 1552,50 грн. – комісія за надання Кредиту. 
Матеріалами справи підтверджено виконання вказаного договору факторингу щодо його оплати, про що свідчить платіжна інструкція №723 від 30.05.2025.
Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Так, згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором № 8258376 від 11.05.2025 становить 22833 грн., яка складається з наступного: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 4500 грн. – неустойка, 1552,50 грн. – комісія за надання кредиту. 
Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення ним оплати на погашення кредиту та не надано власного контр розрахунку кредитної заборгованості, тому з нього слід стягнути заборгованість у вищезазначеному розмірі за кредитним договором №8258376 від 11.05.2025, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за тілом кредиту в сумі 9000 грн. та 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення комісії у розмірі 1552,50 грн. суд зазначає, що 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Включення до тексту договору про надання кредиту умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1552,50 грн., а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки за прострочення терміну сплати за кредитом у розмірі 4500 грн., суд зазначає, що відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, з огляду на викладене, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов`язань належить відмовити.
Таким чином, з огляду на викладене вище, суд висновує про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄПАБ» щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 8258376 від 11.05.2025 на суму 18333 грн., складається з: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1552,50 грн. – комісія за надання кредиту. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 22833 грн., з яких задоволено вимоги на суму 18333 грн., тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1944,98 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 8258376 від 11.05.2025 на суму 18333 (вісімнадцять тисяч триста тридцять три) гривні, яка складається з: 9000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7780,50 грн. - заборгованість за відсотками, 1552,50 грн. – комісія за надання кредиту. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в сумі 1944 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) гривень 98 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 21 квітня 2026 року.

Суддя В.О. Фролова