Справа № 603/111/26
Провадження №2/603/125/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 

12 травня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (далі – ТОВ «Іннова-Нова») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит № 8684440725 від 04.07.2025 року у розмірі 20 675,00 грн. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 04.07.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у кредит, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір. На підставі вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 5000,00 грн на споживчі (особисті) потреби на умовах строковості, зворотності та платності. 08.09.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Іннова-Нова». Внаслідок порушення умов договору у ОСОБА_1 є заборгованість за вказаним договором на загальну суму 20 675,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства зазначений розмір заборгованості, а також 2662,40 грн сплаченого судового збору. 
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію про належність ОСОБА_1 платіжної картки № НОМЕР_1 , а також витребувано виписку по цьому картковому рахунку за період з 04.07.2025 року до 07.07.2025 року.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.05.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ »Іннова-Нова» – Андрущенко М. В. у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Суд установив такі обставини. 
04.07.2025 року за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) ТОВ »Іннова Фінанс» (далі – Товариство) і ОСОБА_1 (далі – позичальник) із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір надання грошових коштів у кредит № 8684440725. 
Зі змісту п. 10.6.10.7 договору видно, що моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони Товариства є формування та надання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через особистий кабінет. 
Відповідно до п. 2.2 вищевказаного договору сторони погодили, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплата комісії за надання кредиту) та проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
У п. п. 3.1 та 3.2 сторони визначили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_2 . 
Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 04.07.2025 року або наступний за ним календарний день. 
Згідно з п. п. 2.3, 2.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн. Строк кредитування (строк дії договору) – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 5 днів, останній платіж з періодом внесення 5 днів. 
Сторони також погодили, що детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплата комісії за надання кредиту) та процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі – графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору (абз. 3 п. 2.5 договору). 
Мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби (п. 2.8 договору). 
Зі змісту п. 2.6 договору видно, що сторони узгодили нарахування процентів за користування кредитом. Стандартна процентна ставка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 договору і становить: 1 % в день протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,87 % в день у період зі 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат, яка настане раніше). 
Пунктом 2.6.2 договору передбачена знижена процентна ставка 0.7% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Позичальник 09.07.2025 року, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів позичальник, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання позичальником умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших позичальників, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
У п. 4.1 договору визначено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто за методом «факт/факт». 
У п. 2.7 договору сторони погодили комісію за надання кредиту, яка становить 15 % від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день його надання.
Пунктом 7.4. договору передбачено, що за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвіи?ноі? обліковоі? ставки Національного банку Украі?ни, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.
Відповідно до п. 6.4 договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. 
На підтвердження виконання позивачем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 04.07.2025 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
У матеріалах справи, окрім того, міститься копія анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua//), копія електронного листа з одноразовими ідентифікаторами для підписання кредитного договору (1115), надісланого на номер телефону, зазначений в анкеті клієнта, а також Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс» (нова редакція), що набули чинності з 17.11.2024 року.
16.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрактовий Дім» (далі – ТОВ «Контрактовий Дім», ФК) і ТОВ «Іннова Фінанс» (клієнт) укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, за умовами якого клієнт доручив ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС (міжнародних платіжних систем) для сервісів Visa Direct/MasterCard Money Send.
04.07.2025 року ТОВ ФК «Контрактовий дім» (надавач платіжних послуг) за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» (платник) здійснило переказ кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_3 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20273-1354-232665216 від 04.07.2025 року. 
Згідно з відповіддю Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260304/100493-БТ від 08.03.2026 року ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ). 
Зі змісту виписки по зазначеному вище картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 04.07.2025 року до 07.07.2025 року видно, що 04.07.2025 року на цей картковий рахунок здійснено зарахування кредитних коштів у розмірі 5000,00 грн. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 19.02.2026 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 8684440725 від 04.07.2025 року становить 20 675,00 грн, з яких 5000,00 грн – залишок заборгованості за кредитом, 5675,00 грн – залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн – залишок заборгованості за комісією, 10 000,00 – залишок заборгованості по пені. 
Як видно зі змісту вказаного розрахунку, відповідач ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за кредитом, сплативши загалом 6250,00 грн, з яких 5500,00 грн віднесено у рахунок погашення заборгованості за процентами, 750,00 грн – у рахунок сплати комісії. 
Зі змісту Рішення єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» № 05-09/2025 від 05.09.2025 року видно, що ТОВ «Іннова Фінанс» змінило назву на ТОВ «Іннова-Нова».
Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.09.2025 року повна назва юридичної особи за кодом ЄДРПОУ 44127243 Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова». Вказаний код ЄДРПОУ співпадає з кодом кредитодавця ТОВ «Іннова Фінанс» згідно з договором надання грошових коштів у кредит № 8684440725 від 04.07.2025 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Іннова-Нова» слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 04.07.2025 року сторони в електронній формі уклали кредитний договір, на підставі якого ТОВ «Іннова-Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,0 % в день протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 0,87 % в день у період зі 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше). Окрім того, сторони погодили сплату комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, тобто 750,00 грн. Відповідач ОСОБА_1 отримав надані позивачем кошти, проте належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість. 
Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 , суд зазначає таке. 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. 
Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Так, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 неустойки (пені) у розмірі 10 000,00 грн, нарахованої у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. 
Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором суд приходить висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 8684440725 від 04.07.2025 року у розмірі 10 675,00 грн, з яких 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 5675,00 грн – заборгованість за процентами. 
У силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова-Нова» слід стягнути 1374,66 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (10 675,00 грн * 2662,40 грн / 20 675,00 грн). 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 14, 205, 207, 526, 549, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованість за кредитним договором № 8684440725 від 04.07.2025 року у розмірі 10 675 (десять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» 1374 (одну тисячу триста сімдесят чотири) грн 66 (шістдесят шість) коп. сплаченого судового збору.
У задоволені решти позовних вимог – відмовити. 

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», місцезнаходження: вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, м. Київ, код ЄДРПОУ 44127243.
Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий суддя     Ю. Г. Гудкова