Справа № 576/1550/26
Провадження № 2-о/576/42/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Сапона О.В., 
розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 ,про видачу обмежувального припису, -
В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно її співмешканця ОСОБА_2 строком на шість місяців, яким заборонити йому: 
-перебувати у місці її проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; 
-наближатись на відстань 100 метрів до місця її проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування;
-особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 
-вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з червня 2022 року вони з ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , але у шлюбі не перебували. Протягом останнього часу ОСОБА_2 через зловживання алкоголем почав вчиняти відносно неї домашнє насильство, яке виражається у словесних образах, погрозах, залякуванні, нанесенні фізичного болю, заподіянні тілесних ушкоджень, завдаючи своїми діями шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Також поліцією неодноразово стосовно ОСОБА_2 видавались термінові заборонні приписи, які він кожного разу порушував. Крім того, за систематичне вчинення відносно неї психологічного насильства, що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості її життя, відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу за ст. 126-1 КК України. Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року ОСОБА_2 було  визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду, а також застосовано обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників. Через таку поведінку співмешканця вона була вимушена переїхати на постійне місце проживання до своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . Однак вжиті заходи не мають на ОСОБА_2  суттєвого впливу, він періодично приходить до будинку за місцем її проживання та продовжує вчиняти відносно неї домашнє насильство. Таким чином, вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства зі сторони свого співмешканця, та  для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства зі сторони свого співмешканця, просить суд видати стосовно нього обмежувальний припис.
Заявник у судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала вимоги і просить справу розглядати без її участі. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Пояснень, заперечень щодо заяви не подав. 
Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Так, питання розгляду судом справ про видачу обмежувального припису регулюються положеннями глави 13 ЦПК України та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII.
Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно з п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Судом встановлено, що з червня 2022 року по 2026 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , але у шлюбі не перебували. 
На даний час сторони проживають окремо. В період спільного проживання колишній співмешканець заявниці, ОСОБА_2 , зловживаючи спиртними напоями та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння постійно вчиняв по відношенню до неї психологічне та фізичне насильство, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Також, поліцією неодноразово стосовноОСОБА_2 видавались термінові заборонні приписи, які він постійно порушував. 
Крім того, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 24 березня 2026 року ОСОБА_2 було  визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство) та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, а також на підставі ст. 91-1 КК України застосовано обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників, строком на 3 (три) місяці.
Однак незважаючи на вжиті заходи, ОСОБА_2 продовжує періодично приходити до будинку, де на даний час мешкає заявниця, де влаштовує сварки, та вчиняє по відношенню до неї психологічне та фізичне насильство.
Зважаючи на ці обставини, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства є високою, тому суд дійшов висновку про необхідність видачі обмежувального припису строком на 6 (шість) місяців для тимчасового обмеження ОСОБА_2 в контактах та зустрічах із заявницею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , задовольнити. 
Видати обмежувальний припис, яким ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому по  АДРЕСА_2 , заборонити:
-перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 
-наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;
-особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 
-вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 
Встановити строк обмежувального припису шість місяців.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Копії рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копію рішення надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон