Справа № 559/82/24 
Провадження № 2/559/22/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року          місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Жанна Павлівна, про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 22.07.2021. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.07.2021 між матір`ю позивачки ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. та зареєстровано у реєстрі за №1310. Відповідно до п. 1 Договору продавець передає у власність, а покупець приймає у власність житловий будинок з господарчими спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 5621655600:01:003:0647, площею 0,1157 га, в тому числі 0,1157 га - під малоповерхову забудову в смт Смига Дубенського району. Згідно п. 2 Договору продаж житлового будинку здійснюється за 288 000 грн., що еквівалентно 10667,00 доларів США, з яких 54000 грн. (2000 доларів США) сплачено покупцем попередньо до укладення договору, а решта суми повинна бути сплачена протягом 2 років з моменту укладення договору. Відповідно до п. 3 Договору продаж земельної ділянки здійснюється за 103 500 грн., що еквівалентно 3833 доларів США, які повинні буди сплачені покупцем протягом 2 років з моменту укладення договору. В.ч.2 п. 7 Договору зазначено, що у разі несплати покупцем повної вартості нерухомості, продавець вправі вимагати розірвання Договору. При укладені договору покупець ОСОБА_2 передала мамі позивачки ОСОБА_3 2000 доларів США. Залишок суми 12500 доларів США остання повинна сплатити н протязі 2 років мамі позивачки або спадкоємцям, у разі смерті мами. ОСОБА_2 знала, що позивачка є спадкоємцем матері та перераховувала залишок не сплачених коштів на її рахунок. За період часу з29.07.2021 по 12.01.2022 ОСОБА_2 виконувала зобов`язання, передбачені Договором та регулярно перерахувала на карту позивачки грошові кошти, в загальному розмірі було перераховано 67 305 грн., що по курсу НБУ на дату кожного переказу складає 2496,34 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачки ОСОБА_3 померла. За життя мати залишила заповіт, яким все своє майно, а також права, які будуть на час смерті мами, заповіла своїй донці ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину після смерті мами у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 повинна була виконати свої зобов`язання за договором до 23.07.2023, однак останній платіж було здійснено 12.01.2022. Після спливу терміну виконання зобов`язання, ОСОБА_4 направила ОСОБА_2 претензію та так як вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , просила перерахувати їй залишок боргу, однак згідно отриманої відповіді ОСОБА_2 вказала, що позивачка не підтвердила, що вона є спадкоємцем покійної ОСОБА_3 , та у неї з позивачкою не було ніяких зобов`язань, тому претензія позивачки є нікчемною. Позивачка вважає, що ОСОБА_2 просто не бажає виконувати умови Договору від 22.07.2021. Тому, з метою відновлення порушеного права як спадкоємця, позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом. Просить розірвати договір купівлі-продажу від 22.07.2021 та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у справі. 
Представниця відповідачки адвокат Альонова М.Б. подала відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 не погоджується з позовними вимогами. У відзиві вказує, що позивачем у справі є неналежна особа. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , продавця за договором купівлі-продажу від 22.07.2021. У позовній заяві позивачка називає себе спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , однак належних доказів на підтвердження цього не надає. Крім того, зазначає, що у позовну заяву внесено не правдива інформація, а саме позивачка у позовні заяві вказує, що в Договорі зазначено, що ОСОБА_2 в разі смерті мами, тобто продавця, буде виконувати зобов`язання та відповідальність перед спадкоємцем. Однак жодного такого чи схожого зобов`язання в договорі не вказано. Договором жодним чином не передбачено виконання зобов`язання покупцем після смерті продавця на користь його спадкоємців. У даному випадку відсутність проплати після смерті продавця не є порушенням умов договору, а відтак і відсутні підстави для його розірвання. Позивачка зазначає, що її мама і вона розраховували на те, що відповідач у справі виконає умови договору та розрахується за придбане майно у повному обсязі. Однак, позивачка не є стороною договору, а отже не могла на щось розраховувати, а відтак нічого не може бути позбавлена. Також зазначає, що згідно умов договору графік погашення вартості придбаного нерухомого майна відсутній, вказана лише крайня дата сплати, це 22.07.2023, продавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до виконання свого зобов`язання у відповідача залишалося ще два місяці. Тобто факт істотного порушення умов договору відсутній. Вказує, що відповідач жодним чином не відмовляється від виконання умов договору, але для виконання цього зобов`язання має бути встановлений належний та законний спадкоємець. Тому просить залишити позовні вимоги без задоволення. 
Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, згідно якої вказує, що її мама була похилого віку і передбачала, що може не прожити ще 2 роки, тому в договорі було зазначено, що ОСОБА_2 буде нести відповідальність перед спадкоємцями. ОСОБА_2 достовірно знала, що єдиним спадкоємцем є позивачка, а тому за вказівкою ОСОБА_3 за період часту з 22.07.2021 по 12.01.2022 виконувала зобов`язання, які передбачені договором та перераховувала на карту позивачки грошові кошти. Останній переказ був 12.01.2022, продавець за договором померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на протязі 1 року 4 місяців ОСОБА_2 жодних переказів не робила та умови договору не виконувала, що вже свідчить про її недобросовісну поведінку. З урахуванням тривалого невиконання зобов`язання та відповіді на претензію, що ОСОБА_2 виконувати умови договору перед позивачкою не буде, ОСОБА_1 була вимушена звернутися до суду. Зазначені у відзиві обставини, що відповідачка не відмовлялася та не відмовляється виконувати умови договору є безпідставними, оскільки 2 роки вона не виконує умови договору. У договорі купівлі-продажу не зазначено, що виконання договору припиняється у разі смерті продавця. Та ніякими нормативними актами не передбачене таке припинення. Вважає, що ОСОБА_2 просто не має коштів, аби виконати умови договору. Доказом цього є неодноразові звернення юридичних осіб до Дубенського мськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Також ОСОБА_2 значить у реєстрі боржників. Вважає. Що вона як спадкоємець покійної матері має право на звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщину після смерті позивачка прийняла вчасно та за її заявою було заведено спадкову справу. Тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
16.06.2025 на адресу суду надійшла письмова пропозиція ОСОБА_1 , адресована ОСОБА_2 про укладення Мирової угоди по зазначеній цивільній справі. Однак, мирова угода укладена не була. 

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі 
Ухвалою суду від 09.01.2024 за заявою ОСОБА_5 було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок а адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 5621655900:01:003:0647, заборонивши їх відчуження. 
Ухвалою суду від 11.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Крім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання позивачки про витребування спадкової справи після смерті ОСОБА_3 
14.02.2024 винесено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відео конференції за участю позивачки ОСОБА_1 
25.03.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 09.12.2024 представник позивачки адвокат Примаков К.О. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково вказав, що 22.07.2021 між ОСОБА_3 та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Згідно умов договору будинок був проданий в еквіваленті за 10 667 доларів США, з яких на час укладання договору відповідачка за згодою сторін сплатила 2000 доларів США. Відповідачка знала, що продавець хворіє, тому у договорі було зазначено, що виконанням договору є переказ грошових коштів або розписки самого продавця, або її спадкоємців. Відповідно до п. 3 Договору земельна ділянка була оцінена 3833 доларів США. Всього ціна нерухомості становила 14 500 доларів США. Кошти повинні бути сплачені протягом 2 років з моменту укладення договору. За період часу з 29.07.2021 по 12.01.2022 відповідачка переказувала на розрахунковий рахунок позивачки на загальну суму 2496,34 доларів США. Після цього грошових коштів не надходило. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , позивачка є спадкоємцем після смерті матері. У липня 2023 року позивачкою було надіслано на адресу відповідачки претензію, у якій було вказано, що ОСОБА_1 є спадкоємцем продавця за договором купівлі-продажу і це узгоджується з тим, що у 2021-2022 роках відповідачка переказувала на її розрахунковий рахунок грошові кошти на виконання умов договору купівлі-продажу. Але позивачка отримала відповідь на претензію, згідно якої вона повинна довести, що є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та в результаті відповідачка відмовилася від оплати заборгованості за договором купівлі-продажу. Тому ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав. 
Позивачка ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника. 

Представниця відповідачки адвокат Альонова М.Б. в судовому засіданні 09.12.2024 пояснила, що відповідачка не відмовлялася від виконання зобов`язань згідно договору купівлі-продажу. Дійсно, від позивачки було отримано пропозицію про погашення заборгованості за договором та стороною відповідачки було надано відповідь, що заборгованість буде погашена, коли будуть надані відповідні документи, які підтверджують, що дана особа є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки відповідачці було відомо про наявність ще однієї дочки у спадкодавця. Також зазначила, що відсутність оплати за договором купівлі-продажу після смерті продавця не є порушенням умов договору, а відтак відсутні підстави для його розірвання. Паралельно просить суд врахувати, що в самому договору сторони погодили державну реєстрацію права власності за покупцем у момент укладання договору у зв`язку із похилим віком продавця. Тобто продавець чітко розуміла ризики даного правочину з огляду на свій похилий вік та не передбачала у договорі обов`язок для покупця виплати вартості придбаного майна на користь конкретного спадкоємця. Тобто у договорі вказано «спадкоємців», але так як відповідачці було відомо, що у продавця є дві дочки, відповідно вона не мала можливості виконати зобов`язання належним чином. У зв`язку із введенням у країні воєнного стану, сторони дійшли згоди про те, що тимчасово регулярні платежі за договором купівлі-продажу будуть припинені, а крайня дата погашення вартості придбаного майна зміститься на певний час і позивачці було про це відомо. Отже сама по собі вимога розірвання договору на підставі істотного порушення його умов є незаконною та безпідставною. Також вказала, що позивачка не є стороною договору купівлі-продажу, а отже вона не могла на щось розраховувати і як наслідок відсутня навіть можливість позбавлення будь-чого, тому недоотримання виплати за договором на яку вона розрахувала не має місця бути. Ще раз наголосила, що прямої відмови відповідачки від виконання зобов`язань за договором не має, вона не відмовляється від оплати за придбану нерухомість, а лише просить надати докази, що позивачка є єдиним спадкоємцем, який може замістити сторону продавця у договорі. Крім того, згідно умов договору графік погашення заборгованості придбаного майна відсутній, вказана лише крайня дата - 22.07.2023. Продавець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно для виконання зобов1язань за договором у відповідача залишилося ще два місяці, і якби в той період були надані підтверджуючі документи, виконання договору здійснювалося б. Це говорить про те, що факт істотного порушення умов договору відсутній. Тому просить залишити позов без задоволення. 

У судовому засіданні 30.04.2025 відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що нею дійсно було укладено договір купівлі-продажу 22.07.2021, за яким вона зобов`язувалася виплати грошові кошти за будинок до 22.07.2023. Кошти вона сплачувала помісячно, але крайній термін договору був вказаний липень 2023 року, тобто вона могла виплатити кошти до цього часу, так як не було затвердженого графіку погашення. Потім почалася війна, і відповідачка дзвонила до позивачки та пояснювала, що поки що їй важко сплачувати кошти і позивачки відтермінувала сплату. Однак в подальшому змінила свою позицію. Через деякий час померла продавець за договором, про що їй повідомила позивачка. Оскільки їй не було достеменно відомо, хто є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , вона попросила позивачку надати докази, що та є єдиним спадкоємцем після смерті матері і вона виплатить їй кошти за будинок. Але позивачка жодних доказів на підтвердження того, що вона є єдиним спадкоємцем, їй не надала. На даний час вона ще не розрахувалася у повному обсязі за придбану нерухомість, але не відмовляється від виконання своїх зобов`язань. 

В судове засідання 22.04.2026 сторони не з`явилися. 
Представник позивачки подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі та без участі позивачки та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що відповідач по справі частково перерахувала кошти для сплати заборгованості за договором купівля-продажу, але не в повному обсязі. Залишок заборгованості складає 3461,97 доларів США. Перераховані відповідачкою кошти без використання знаходяться на розрахунковому рахунку ОСОБА_1 . Вважає, що відповідачка за 2 роки слухання справи так і не сплатила заборгованість у повному обсязі, що свідчить про те, що вона і в подальшому не бажає виконувати умови договору купівлі-продажу. 
Представниця відповідачки адвокат Альонова М.Б. згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без участі сторони відповідачки, проти задоволення позовних вимог заперечують зокрема на підставі відсутності предмета спору, так як відповідачкою погашена сума заборгованості за Договором купівлі-продажу від 22.07.2021.

Третя особа приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що будь-якою інформацією щодо правовідносин між сторонами після укладення договору не володіє, будь-яких відомостей, окрім підтвердження факту посвідчення нею договору купівлі-продажу від 22.07.2021 , які могли б вплинути на результат розгляду справи в суді, не має.

Зважаючи на подані заяви сторін про подальший розгляд справи без їх участі, суд 22.04.2026 завершив розгляд справи по суті та перейшов до стадії ухвалення рішення. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 22.07.2021 між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем) було укладено Договір купівлі-продажу, за яким продавець передає у власність, а покупець приймає оплатно у власність житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування даного житлового будинку, кадастровий номер 5621655900:01:003:0647, площею 0,1157 га. Згідно п. 2 Договору продаж житлового будинку здійснюється за 288 000 грн., що еквівалентно 10 667 доларів США на момент укладення даного договору, з яких 54 000 грн., що еквівалентно 2000 доларів США сплачені покупцем продавцеві попередньо до укладення Договору, а решта суми повинна бути сплачена покупцем продавцеві протягом 2 років з моменту укладення даного договору. Банківські квитанції щодо оплати за придбану нерухомість або розписки продавця (або її спадкоємців в разі смерті продавця) про отримання повного розрахунку за дане нерухоме майно буде свідчити про факт повного розрахунку покупця з продавцем за придбану нерухомість. Згідно п. 3 Договору продаж земельної ділянки здійснюється за 103 500 грн., що еквівалентно 3833 доларів США, які повинні бути покупцем продавцеві протягом 2 років з моменту укладення даного договору. Відповідно до п. 7 Договору право власності на житловий будинок та земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації прав власності на кожен об`єкт, яка здійснюється з моменту укладення договору у зв`язку із похилим віком продавця за домовленістю сторін договору. При цьому покупець не звільняється від обов`язку сплатити продавцеві повну вартість придбаного майна у передбачений договором термін, а саме до 22.07.2023 включно. У разі несплати покупцем повної вартості нерухомого майна за цим договором, продавець вправі вимагати розірвання даного договору у перед баченому законом порядку. Договір посвідчено приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. та зареєстровано у реєстрі за №1310 (а.с.11-12).
Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.09.2021, приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П. здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером 5621655900:01:003:0647, площею 0,1157 га за ОСОБА_2 (а.с.13-14).
Позивачка ОСОБА_1 являється донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.17).
Також, судом встановлено, що за період часу з 29.07.2021 по 12.01.2022 ОСОБА_2 на виконання умов Договору купівлі-продажу від 22.07.2021 перераховувала на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти, а саме: 29.07.2021 - 1000 грн. (37,19 доларів США), 30.08.2021 - 11990 грн. (446,39 доларів США), 30.09.2021 - 13300 грн. (499,81 доларів США), 28.10.2021 - 13315 грн. (505,67 доларів США), 02.12.2021 - 13760 грн. (504,21 доларів США) та 12.01.2022 - 13940 грн. (503,07 доларів США). Всього було переказано на катку 67 305 грн., що в сумі по курсу НБУ на кожну дату переказу становить 2496,34 доларів США (а.с.20-23).
ОСОБА_3 (продавець за договором купівлі-продажу) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.15).
З наданої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кульбідою Є.М. копії спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт, за яким все своє майно. де б воно не було і з чого б воно не складалося,і взагалі. Все те. що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . 25.07.2023 за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 . Інші спадкоємці відсутні (а.с.77-92).
Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіди Є.М. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що порушені вимоги ЗУ «Про нотаріат» (а.с.25).
26.07.2023 позивачкою ОСОБА_1 була надіслано на адресу відповідачки ОСОБА_2 письмову претензію щодо виконання умов Договору купівлі-продажу від 22.07.2021 шляхом перерахування суми боргу на рахунок у банку, на який раніше здійснювалися перекази коштів останньою на виконання умов Договору та зазначено, що у протилежному випадку, позивачка змушена буде звернутися до суду (а.с.18).
У відповідь на претензію, ОСОБА_2 10.08.2023 надано відповідь, згідно якої зазначено. Що претензія є нікчемною та такою, що розгляду не підлягає, оскільки ОСОБА_1 документально не підтверджено особу, як має родинно-спадкоємницький статус у висвітленому питанні щодо майнових прав спадкодавця ОСОБА_3 . З урахуванням того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не існує будь-яких зобов`язань, рішень, як в матеріальному так і в договірному порядку, що вказують або змушують виконати певні дії, розгляд претензії припинено (а.с.19).
ОСОБА_1 вважає, що ймовірною причиною ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу та здійснення повного розрахунку за придбану нерухомість є фінансова неспроможність останньої, на підтвердження чого надає копії судових рішень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованостей за житлово-комунальні послуги, а також витяг з АСВП щодо відкритих виконавчих проваджень, боржником у яких також є ОСОБА_2 (а.с.104-110).
Згідно квитанції від 27.06.2025, ОСОБА_2 здійснила переказ грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 271695 грн., призначення платежу: оплата за будинок згідно договору купівлі-продажу (а.с.176).

IV. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У частині першій статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).
Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).
Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (частина перша статті 608 ЦК України).
Сутність права на розірвання договору купівлі-продажу не дозволяє зробити висновок, що воно має особистий характер та пов`язане із особою спадкодавця. Тому право на розірвання договору купівлі-продажу входить до складу спадщини.
Розірвання договору належить до загальних способів захисту прав сторін договору.
У свою чергу, глава 54 ЦК України містить спеціальне регулювання відносин щодо купівлі-продажу, зокрема і щодо способів захисту прав продавця, порушених покупцем.
Згідно з частинами першою-третьою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до частини четвертої статті 692 ЦК України, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.
Таким чином, лише у випадку, коли покупець відмовився і прийняти, і оплатити товар, продавець може за своїм вибором або вимагати виконання договору з боку покупця, або відмовитися від договору. Друга можливість надана продавцю, виходячи з того, що якщо покупець не виконав жодного свого обов`язку, не сплатив ціни товару та відмовився його прийняти (наприклад, надіслав продавцю заяву про відмову прийняти товар, безпідставно не прийняв запропоноване продавцем виконання зобов`язання з його боку, безпідставно повернув надісланий товар тощо), то така поведінка свідчить про втрату інтересу покупця до виконання договору. Продавець у свою чергу також може втратити інтерес до договору, при цьому він володіє товаром і має можливість розпорядитися ним, зокрема продати його іншій особі, аби отримати покупну ціну. Тобто продавець теж вправі відмовитися від договору купівлі-продажу, тобто розірвати його шляхом вчинення одностороннього правочину чи вимагати виконання договору з боку покупця за умови, якщо покупець втратив інтерес до договору, не прийнявши та не оплативши товар. У таких випадках позовна вимога продавця про розірвання договору в судовому порядку задоволенню не підлягає, оскільки розірвання договору пов`язується законом із вчиненням одностороннього правочину, а не із судовим рішенням.
У постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 194/342/15-ц (провадження № 61-16664св20) з подібними правовідносинами Верховний Суд дійшов висновку, що такий спосіб захисту як розірвання договору купівлі-продажу, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар, і покупця, який прийняв товар, не є ефективним, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовляти саме з цих підстав.
Зазначений висновок Верховного Суду ґрунтується на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми статті 692 ЦК України, викладеному у постанові від 08 вересня 2020 року у справі № 916/667/18 (провадження № 12-145гс19) про те, що "…покупці отримали товар, але, як стверджує позивачка, не здійснили оплати. За таких умов підлягає застосуванню частина третя статті 692 ЦК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Наведений припис не передбачає можливості продавця за своїм вибором вдатися до іншого способу захисту, зокрема не передбачає можливості розірвання договору в судовому порядку. Якщо порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від продавця, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає позовна вимога про стягнення неотриманих коштів.
Натомість такий спосіб захисту, як розірвання договору, що вже частково виконаний з боку продавця, який передав товар покупцю, і який його прийняв, не відповідає суті порушення договору, що полягає в несплаті грошових коштів. Така несплата (повна або часткова) може бути наслідком не навмисного порушення договору з боку покупця (який бажає збагатитися за рахунок затримки оплати), а добросовісної помилки покупця, наприклад, через існування розбіжностей між сторонами щодо суми, належної до сплати, щодо взаємних розрахунків між сторонами (зокрема, як у цій справі).
Крім того, такий спосіб захисту, як розірвання договору, може бути використаний продавцем не з метою відновлення його права на одержання грошових коштів, а з метою невиправданого збагачення, якщо, наприклад, ринкова ціна на продане майно збільшилася, в тому числі завдяки його поліпшенню покупцем. Такі несправедливі наслідки можуть настати через невідповідність зазначеного способу захисту суті порушення права".
Подібний висновок міститься й у постановах Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 636/5261/18 (провадження № 61-5308св20)та від 16 листопада 2022 року у справі № 308/1927/17 (провадження № 61-1734св22).
Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Розірвання договору належить до загальних способів захисту прав сторін договору. Водночас глава 54 ЦК України містить спеціальне регулювання відносин щодо купівлі-продажу, зокрема і щодо способів захисту прав продавця, порушених покупцем.
Судом встановлено, що 22.07.2021 між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки для обслуговування будинку по АДРЕСА_1 . Згідно умов договору відповідачка здійснила часткову оплату ще до його укладення, а решту суми за придбану нерухомість повинна була виплатити протягом 2 років, а саме до 22.07.2023. Також, за умовами договору та згодою сторін, у день укладення договору купівлі-продажу було здійснено його державну реєстрацію та зареєстровано право власності за покупцем ОСОБА_2 . Після укладення договору відповідачка виконувала свої зобов`язання та вносила на розрахунковий рахунок доньки продавця - позивачки у справі, грошові кошти. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 продавець зо договором купівлі-продажу ОСОБА_3 померла, спадщину після її смерті прийняла донька ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем померлої матері, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Оцінюючи характер спірних правовідносин, суд зазначає, що як права та обов`язки продавця, так і права та обов`язки покупця не є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця, не мають суто особистого характеру, можуть бути реалізовані спадкоємцем сторони договору, а тому такі права та обов`язки входять до складу спадщини. Таким чином, позивачка у порядку процесуального правонаступництва набула право вимоги за вказаним правочином та є належною особою та має право на звернення до суду. 
Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, з метою відновлення порушеного права як спадкоємця, сторона позивачки стверджує, що оскільки повна оплата за договором купівлі-продажу не відбулася, має місце істотне порушення умов договору в розумінні ст. 651 ЦК України. Суд звертає увагу, що ЦК України визначає загальні способи захисту, одним із яких є припинення правовідношення. При цьому, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Спеціальною нормою, яка регулює правові наслідки прострочення оплати товару, переданого покупцеві, є частина третя статті 692 ЦК України. Вказана норма передбачає, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. За змістом цієї норми, якщо товар переданий покупцеві та прийнятий ним, право продавця на розірвання договору у зв`язку з несплатою вартості товару законом не передбачено.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не відмовлялася ані від прийняття об`єкта продажу, ані від оплати його вартості, більше того, в день укладення договору здійснила його реєстрацію та зареєструвала придбаний будинок та земельну ділянку за собою. Крім того, ОСОБА_2 , хоча і через значний проміжок часу, вчиняла дії щодо оплати придбаного нерухомого майна, в тому числі сплатила частину коштів спадкодавці і в ході розгляду справи останньою було внесено на рахунок позивачки-спадкоємниці грошові кошти у розмірі 271695 грн. Тому така поведінка свідчить про наявність інтересу покупця до виконання договору. Такий спосіб захисту як розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, на яке покупець оформив право власності, не направлений на відновлення порушеного майнового права продавця та, відповідно, є неналежним способом захисту.
Суд зазначає, що розірвання договору, який вже значною мірою виконаний (майно передане, частина коштів сплачена, право власності зареєстроване), та повернення сторін до первісного стану є радикальним заходом та наголошує на тому, що не можна відновити порушене право спадкоємця продавця шляхом заподіяння неспівмірних збитків покупцю. Розірвання договору та позбавлення відповідачки права власності на будинок призведе до суттєвого порушення майнових інтересів покупця, що виходить за межі відновлення справедливості.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачами обрано спосіб захисту, який не відповідає вимогам закону та не здатний забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до сталої практики Великої Палати Верховного Суду, застосування неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. 
Керуючись ст.4, 10, 18, 76, 81, 95, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 15, 16, 509, 526, 530, 611, 629, 651, 691, 692, 1218, 1219 ЦК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Жанна Павлівна, про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна - відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09.01.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Представник позивачки: адвокат Примаков Костянтин Олексійович, юридична адреса пр.. Героїв Підпільників,1/4, м. Кривий Ріг, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_3 
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Представниця відповідачки: адвокат Альонова Мар`яна Борисівна, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_4 , електронна адреса  ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Жанна Павлівна, адреса вул. Винниченка, 10, м. Дубно Рівненська область, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 

Суддя           О.Ю. Жуковська