ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. Справа№ 911/760/26
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Мальченко А.О.
суддів: Сковородіної О.М. 
Кравчука Г.А. 

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ»
на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.04.2026
у справі № 911/760/26 (суддя В.М. Антонова)
за позовом Керівника Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кожанської селищної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ»
про стягнення 367594,52 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Керівник Фастівської окружної прокуратури (далі також - Прокурор) в інтересах держави в особі Кожанської селищної ради (далі також - Рада) звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» (далі також - Товариство) про стягнення 367594,52 грн безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою за кадастровим номером: 3224984000:01:006:0058 площею 0,6163 га.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.04.2026 у справі №911/760/26 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» про поновлення строку на подання відзиву. Поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» відзив повернуто без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами статей 13, 43, 118, 119 ГПК України та висновками суду першої інстанції про те, що Товариством не обґрунтовано та не доведено поважності причин пропуску строку на подання відзиву.
Також, судом зауважено, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» в поданому відзиві не зазначено інформації щодо наявності зареєстрованого електронного кабінету в Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ», що, з огляду на ч. 4 ст. 170 ГПК України, за висновками суду першої інстанції, є окремою підставою для повернення клопотання заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про поновлення строку на подання ТОВ «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» відзиву та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Вважає, що судом першої інстанції порушено норми статті 119 ГПК України та безпідставно відхилено клопотання про поновлення строку, у якому наведено поважні причини пропуску строку для подання відзиву та відмовлено у його прийнятті.
Товариство звертає увагу на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №500/787/19, про те, що надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Також, Товариство наголошує на дотриманні ним вимог щодо складання та надсилання відзиву, оскільки подання відзиву через підсистему «Електронний Суд» унеможливило зазначення інформації про наявність або відсутність електронного кабінету.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді Мальченко А.О., суддів Сковородіної О.М., Кравчука Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.04.2026 у справі № 911/760/26 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
05.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.04.2026 у справі № 911/760/26, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 27.05.2026.
Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/760/26. Справа надійшла до апеляційного суду 20.05.2026.
27.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якій Товариство акцентує увагу на об`єктивній неможливості ознайомлення особи, що виконувала обов`язки керівника на період його відпустки з відкриттям провадження у справі, а також забезпечення підготовку та надіслання відзиву на позовну заяву з поданням відповідних доказів.
Позивач не скористався правом, наданим ст. 263 ГПК України та не подав відзиву на апеляційну скаргу.
За нормою ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Обговоривши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ», відзиву Прокурора на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі, визнано справу малозначною та її розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
20.04.2026 від прокуратури надійшло письмове підтвердження, що станом на 20.04.2026 ціна позову залишається незмінною.
22.04.2026 від відповідача надійшов відзив, до якого долучено клопотання про поновлення строку на подання відзиву, в зв`язку з перебуванням керівника у відпустці, зазначає, що дізнався про ухвалу про відкриття провадження в справі лише 10.04.2026.
Приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), зокрема, встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Пунктом 3 резолютивної частини ухвали про відкриття провадження судом встановлено відповідачу строк для подачі відзиву - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження 23.03.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що останній день строку для подання відзиву є 07.04.2026.
Водночас, матеріалами справи підтверджується, що до господарського суду надійшов відзив 22.04.2026, тобто після закінчення строку встановленого судом для його подання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Положеннями частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Обґрунтовуючи причини пропуску строку, Товариство посилається на те, що у Товариства був відсутній доступ до електронного цифрового підпису та обмежений доступ до сторінки електронного суду, в зв`язку із перебуванням директора у відпустці з 16.03.2026 по 09.04.2026, на підтвердження чого надано копію наказу №15/03-В від 15.03.2026.
Відповідно до вказаного наказу директору Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» Тіцкому В`ячеславу Володимировичу надано чергову відпустку з 16.03.2026 по 09.04.2026 та тимчасово виконуючим обов`язки директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» призначено заступника директора менеджера Чапуру Анатолія Васильовича на період перебування Тіцкого В`ячеслава Володимировича у відпустці.
Відповідно до ч.1 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Надаючи оцінку обставинам, на які посилається Товариство, колегія суддів погоджується з позицію суду першої інстанції про те, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується Товариством, на період відсутності директора відповідача було призначено виконуючого його обов`язки, який наділений повноваженнями здійснювати управління діяльністю підприємства. У зв`язку з цим, судом першої інстанції правильно відхилено доводи Товариства про відсутність доступу у Товариства до електронного цифрового підпису та обмеження доступу до сторінки електронного суду.
Судом першої інстанції правильно наголошено, що перебування директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» Тіцкого В`ячеслава Володимировича у відпустці не мало б впливати на можливість реалізації товариством своїх процесуальних прав. Відповідно, сукупність поданих Товариством доказів вказує на те, що пропуск Товариством строку на подання відзиву у зв`язку з відпусткою директора є наслідком неправильної організації внутрішньої роботи підприємства. Ця обставина не може бути кваліфікована як така, що не залежала від волевиявлення заявника (Товариства). Відповідно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведення Товариством наявності обставин, що унеможливили своєчасне подання відзиву.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині. Натомість, доводи апеляційної скарги не спростували законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення пропущеного Товариством строку на подання відзиву. Фактично, доводи Товариства зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою поважності пропуску строку.
Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на п. 1 ч. 1 ст. 170, п. 2 ч. 3 ст. 165 ГПК України, як і посилання на повернення заяви без розгляду у зв`язку з ненаданням Товариством відомостей про наявність чи відсутність у нього електронного кабінету мають ознаки надмірного формалізму.
Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 у справі №500/787/19 зауважив, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішення питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Белеш та інші проти Чеської Республіки», «ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ» (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).
При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).
Повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання основних завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Враховуючи, що відзив на позов було подано через підсистему «Електронний суд» директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» Тіцким В`ячеславом Володимировичем, а також оскільки у позовній заяві Прокурором було зазначено про наявність у відповідача електронного кабінету, колегія суддів приходить до висновку, що повернення відзиву Товариству без розгляду з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 170, п. 2 ч. 3 ст. 165 ГПК України обґрунтованим відсутністю у відзиві відомостей про наявність чи відсутність у Товариства електронного кабінету має ознаки надмірного формалізму.
Разом з цим, ця обставина не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення пропущеного Товариством строку на подання відзиву.
За таких обставин, суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні поданого відповідачем клопотання про пропуск строку на подання відзиву та повернув її заявнику без розгляду.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 22.04.2026 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника – Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ».
Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП МАЛОПОЛОВЕЦЬКЕ» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.04.2026 у справі № 911/760/26 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.04.2026 у справі №911/760/26 залишити без змін.
3. Матеріали справи №911/760/26 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  

Головуючий суддя А.О. Мальченко 

Судді О.М. Сковородіна

Г.А. Кравчук