ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 910/13047/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Суліма В.В. 
Гаврилюка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 15.04.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" 
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026
у справі №910/13047/25 (суддя - Пукас А.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Минрейз" 
до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" 
про визнання договору продовженим,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Минрейз" (надалі також - ТОВ "Минрейз", позивач) з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (надалі також - КП "Київтранспарксервіс", відповідач, скаржник), в якому позивач просить суд визнати договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2019-10/3 від 18.10.2019, продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану в силу положень пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Минрейз" - задоволено. Визнано Договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2019-10/3 від 18.10.2019, укладений між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Минрейз", продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану. Стягнуто з Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Минрейз" судовий збір 2 422 грн 40 коп.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем доведено наявність підстав для визнання Договору продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану в силу чого вимоги позивача підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Минрейз" повністю. Судові витрати покласти на позивача.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково застосував п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» до даних договірних правовідносин, оскільки спірний договір укладено 18.10.2019, тобто до набрання чинності постанови, а тому і регулюється законодавством, яке діяло на момент укладення договору, а тому у суду апеляційної інстанції є всі правові підстави для скасування рішення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 
06.03.2026 через відділ документального забезпечення від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, та дійшов висновку, що враховуючи положення пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», відсутність повідомлення Відповідача за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону, вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними в силу чого Договір вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25. Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25. Повідомлено, що судове засідання відбудеться 09.04.2026. Витребувано невідкладно матеріали справи №910/13047/25 з суду першої інстанції.
09.04.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2026.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання 
Представники учасників апеляційного провадження з`явилися у судове засідання 15.04.2026 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 №930/1591 "Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві" Комунальне підприємство "Київстранспарксервіс" визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів в м. Києві.
Згідно з пункту 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 (далі за текстом - Правила паркування транспортних засобів): спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; оператор - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка організовує та провадить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування, здійснює їх утримання, облаштування та обладнання, надає послуги з користування такими майданчиками, забезпечує відповідно до Податкового кодексу України сплату збору за місця для паркування транспортних засобів.
Відповідно до пункту 7 Правил паркування транспортних засобів майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.
Рішенням Київської міської ради №1051/1051 від 25.12.2008 затверджено Правила благоустрою міста Києва.
Пунктами 17.3.1-17.3.2 вказаних Правил передбачено, що платні місця для паркування транспортних засобів (майданчики для платного паркування) призначені для тимчасової стоянки транспортного засобу зі стягненням плати за паркування у відведених або спеціально обладнаних місцях без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місця для паркування транспортних засобів необхідним обладнанням. Організація та експлуатація місць платного паркування транспортних засобів здійснюється лише оператором або підприємствами, з якими оператор уклав відповідний договір. Особливі умови користування земельними ділянками, на яких розташовані спеціально обладнані та відведені місця, полягають в розробці та погодженні в установленому цими Правилами порядку схем організації дорожнього руху, згідно з якими у оператора виникає право надання платних послуг паркування транспортних засобів та не потребує розроблення проектів відведення цих земельних ділянок.
Таблицею №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради 23.06.2011 №242/5629 визначено перелік паркувальних майданчиків, які закріплені за Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс".
Згідно з Таблицею №1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради 23.06.2011 №242/5629 (зі змінами) за Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" закріплено спеціально обладнаний майданчик для паркування за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул. Новокостянтинівська, 22/15.
Рішенням Київської міської ради від 5 березня 2019 року № 184/6840 "Про вдосконалення системи організації паркувального простору в місті Києві" Київська міська рада вирішила: 
1. Доручити комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" спільно з Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): 1.1 Після 3 (трьох) місяців з дня прийняття цього рішення розпочати продаж прав на розміщення та/або облаштування паркувальних майданчиків у місті Києві, що відносяться до сфери управління комунального підприємства "Київтранспарксервіс", відповідно до рішень Київської міської ради, виключно у системі електронних продажів ProZorro.Продажі (https://prozorro.sale), крім тих, що визначені для безпосереднього облаштування та/або експлуатації комунальним підприємством "Київтранспарксервіс", без передачі будь-яких прав на них третім особам.
1.2. Забезпечувати систематизацію та оприлюднення інформації щодо продажів, визначених пунктом 1.1 цього рішення, відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" з одночасною систематизацією та оприлюдненням такої інформації в окремому розділі на офіційному веб-сайті Київської міської ради. 
04.10.2019 проведено аукціон щодо визначення переможця: право на експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул. Новокостянтинівська, 22/15, в межах територіальної ІІІ зони паркування м. Києва. 
Згідно з протоколом електронного аукціону №UA-PS-2019-09-19-000032-1 від 04.10.2019 переможцем визначено ТОВ "Минрейз". 
18.10.2019 між КП "Київтранспарксервіс" (Сторона-1) та ТОВ "Минрейз" (Сторона-2) укладено договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2019-10/03 (далі за текстом - Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору Сторона-1 передає за плату Стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул. Новокостянтинівська, 22/15, в межах територіальної ІІІ зони паркування м. Києва (надалі - майданчик для паркування), що включає 27 (двадцять сім) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (три) спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.
Пунктом 3.1 Договору визначено, що майданчик для паркування вважається переданим в експлуатацію Стороні-2 з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майданчика для паркування в експлуатацію.
Згідно з пунктом 7.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.
Відповідно до пункту 7.2 Договору строк дії договору становить 1096 календарних днів від дати підписання акту приймання передачі Стороною-1 в експлуатацію Стороні-2 майданчика для паркування.
Право Сторони - 1 на дострокове розірвання Договору закріплено пунктом 7.7 Договору, про яке остання має повідомити Сторону - 2 не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання договору.
22.10.2019 між Сторонами підписано акт приймання-передачі паркувального майданчика.
Відповідно до листа КП "Київтранспарксервіс" від 06.02.2023 № 053/05-419 строк дії Договору закінчився 21.10.2022, а у зв`язку із припиненням дії договору ТОВ "Минрейз" зобов`язаний був в термін до 05.11.2022 включно звільнити паркувальний майданчик.
Зважаючи на те, що ТОВ "Минрейз" не з`явився на підприємство для підписання акту повернення з експлуатації майданчика для паркування, КП "Київтранспарксервіс" повідомило, що підписує даний акт в односторонньому порядку.
Будь яких інших листів від відповідача в частині повідомлення позивача про припинення дії Договору матеріали справи не містять. 
Позивач не погоджується з такими діями відповідача та стверджує, що станом на дату закінчення дії Договору діяла редакція від 16.09.2022 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", згідно пункту 5 якої дія Договору продовжена на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.
Заперечення відповідача по суті заявлених вимог ґрунтуються на тому, що дія Договору закінчилась 21.10.2022 в силу закінчення строку на який останній укладався.
При цьому, сторона відповідача стверджує, що за своєю правовою природою договори, які укладає КП "Київтранспарксервіс" із суб`єктами господарювання щодо експлуатації паркувальних майданчиків, належать до договорів про надання послуг (відповідна правова позиція сформована щодо подібних правовідносин та викладена у постановах Верховного Суду по справі № 910/6312/19 від 03.02.2020 та по справі №910/20720/16 від 04.06.2018). 
Згідно позиції відповідача, оскільки Договір закінчив свою дію відповідно до умов, що погоджені сторонами у цьому Договорі, які відповідали нормам чинного на момент дії Договору законодавства та усталеній судовій практиці, він не може бути продовжений на підставі пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану".

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (частина 3 статті 759 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Як зазначено колегією суддів вище, що строк дії Договору згідно пункту 7.2 визначено сторонами - до 21.10.2022.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10.04.1992 орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Згідно пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-IX від 03.10.2019 "Про оренду державного та комунального майна" останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1.02.2020.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.03.2024 по справі №910/1248/23 судом сформульвано правовий висновок щодо правової природи договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування та вказано, що оскільки предметом користування є майданчик для паркування як майно, і таке користування носить строковий та оплатний характер, то укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором найму. При цьому, доводи суду апеляційної інстанції про те, що зазначений договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, Верховний Суд вважає помилковими, оскільки цей договір не передбачає завдання замовника, не визначає процесу надання послуг КП "Київтранспарксервіс", наявність чи відсутність результату таких послуг, а визначає умови передання та користування майданчиком для паркування, визначає права та обов`язки сторін, які пов`язані із цим. Тому необхідно відступити шляхом уточнення також від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №910/8413/17 про те, що договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування є договором найму майнових прав. Уточнення полягає в тому, що такий договір є договором найму комунального майна (паркувального майданчика).
Отже, з наведеного вбачається, що майданчик для паркування є територією (земельною ділянкою), яка обладнана відповідно до вимог Правил паркування транспортних засобів і Правил дорожнього руху; територія як земельна ділянка є предметом матеріального світу, а тому майданчик для паркування є майном у розумінні Цивільного кодексу. Правовідносини між сторонами, що засновані на договорі, пов`язані з користуванням позивачем майданчиком для паркування як майном, мета такого користування витікає з функціональних якостей майна - надання третім особам місця для паркування транспортних засобів.
Відтак, за правовою природою Договір є договором найму комунального майна в силу чого аргументи Відповідача з посиланням на неактуальну станом на момент розгляду даної справи практику є безпідставними та не можуть впливати на результати судового розгляду оскільки не змінюють суті матеріальних норм, якими регулюються спірні правовідносини.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, який затверджено Законом №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який триває до цього часу.
У пункті 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.
Відповідно до статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-IX від 03.10.2019 рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів; якщо до юридичної особи - орендаря на момент подання ним заяви про продовження договору, поданої орендодавцю відповідно до частини третьої статті 18 цього Закону, застосовано додатковий (нефінансовий) захід кримінально-правового характеру, передбачений пунктом 4 частини першої статті 96-10-1 Кримінального кодексу України.
Пунктом 16 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" орендодавцям державного та комунального майна постановлено забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї Постанови, починаючи з 24.02.2022.
Враховуючи положення пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", відсутність повідомлення Відповідача за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону, вимоги Позивача є обґрунтованими та правомірними в силу чого Договір вважається продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.
Принагідно колегія суддів звертає увагу, що спосіб захисту, обраний позивачем, щодо визнання договору оренди продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.10.2024 по справі №920/910/23.
Щодо посилання КП «Київтранспарксервіс» на принцип свободи договору, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Правовідносини оренди комунального майна врегульовані спеціальним законодавством, зокрема, й Постановою КМУ № 634 (в редакції від 05.11.2022), згідно з п. 5 якої договори оренди комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.
Також в обгрунтування апеляційної скарги КП "Київтранспарксервіс" вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (надалі також - постанова КМУ № 634), оскільки вказана постанова була прийнята після укладення договору.
З вказаного приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова КМУ № 634 прийнята 27.05.2022 та набрала чинності 01.06.2022, згідно з п. 16 якої продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починається з 24 лютого 2022 року. 
На переконання колегії суддів, у даному випадку має значення не момент (дата) укладення договору, а строк припинення (завершення дії) договору оренди державного та комунального майна.
У пункті 5 Постанови КМУ № 634 (в редакції від 05.11.2022 на момент закінчення строку дії Договору) визначено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. 
Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.
Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин - закінчення 21.10.2022 строку дії договору, всі без виключення договори оренди комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються автоматично продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім одного єдиного випадку - одержання від балансоутримувача за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомлення про не продовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності позивачем наявності підстав для визнання Договору продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану,у звязку із чим позовні вимоги підлягають до повного задоволення.
Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваних рішень в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених у апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скаргзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі №910/13047/25 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс".
4. Матеріали справи №910/13047/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 05.05.2026. (у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відрядженні)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко 

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк