Справа № 366/3523/25
Провадження № 2/366/402/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мовчана В.В., за участю секретаря судового засідання Іванової І.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом:  ОСОБА_1  
до відповідача:  ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі — позивач) звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі — відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іванківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі — третя особа), про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для:
Визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов?язання Іванківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):
1.1. Виключити відомості про батька з актового запису від 05 червня 2021 року № 92 про народження дитини — ОСОБА_3 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
1.2. Внести зміни до актового запису від 05 червня 2021 року № 92, зазначивши ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 ;
1.3. Внести зміни до актового запису від 05 червня 2021 року № 92 шляхом зміни прізвища дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та зазначити її прізвище, ім?я та по батькові у такому вигляді — ОСОБА_6 .
Визнання ОСОБА_1 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов?язання Іванківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):
2.1. Виключити відомості про батька з актового запису від 30 січня 2024 року № 11 про народження дитини — ОСОБА_7 , складеного Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
2.2. Внести зміни до актового запису від 30 січня 2024 року № 11, зазначивши ОСОБА_1 батьком ОСОБА_7 ;
2.3. Внести зміни до актового запису від 30 січня 2024 року № 11 шляхом зміни прізвища дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та зазначити її прізвище, ім?я та по батькові у такому вигляді — ОСОБА_8 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мовчана В. В.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 11.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 23.12.2025.
У судовому засіданні 23.12.2025 розгляд справи було відкладено на 20.01.2026. 20.01.2026 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 11.02.2026.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 11.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 12.03.2026.
У судовому засіданні 12.03.2026 у справі було оголошено перерву до 08.04.2026.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 08.04.2026 суд повернувся до стадії підготовчого провадження та витребував у Іванківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис № 11 від 30.01.2024, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ), із зазначенням відомостей про батька дитини. Розгляд справи призначено на 25.05.2026.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 25.05.2026 повторно витребувано зазначені вище докази від третьої особи, а розгляд справи відкладено на 18.06.2026.
10.06.2026 на виконання ухвали суду від Іванківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшли витребувані докази.
Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 18.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2026.
Преставник позивача участь у судовому засіданні взяла в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася. У заяві від 22.12.2025 просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутися кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства — суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, — із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. 
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.
ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 разом зі співмешканцем — ОСОБА_1 , дочкою — ОСОБА_3 та сином — ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою діловода Термахівського старостинського округу Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 368 від 30.10.2025.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_2 . 
Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (№ 00054325970), відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_2 . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (№ 00058679262), відомості про батька ОСОБА_7 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Як вбачається з висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 24.10.2025 (номер висновку 50590), проведеного в медико-генетичному центрі «Мама Папа», ймовірність того, що:
ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах проведеного дослідження складає 99,9999999%;
ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах проведеного дослідження складає 99,9999999%.
Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Також згідно з ч. 1 ст. 135 СК України передбачено, що у разі народження дитини матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», заяви про встановлення факту батьківства, як і материнства, суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина — містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах ДРАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. 
Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначив, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). 
Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року в справі № 761/10732/16-ц дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу складає 99,999999%). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.
Як вбачається із позовної заяви, метою визнання батьківства є підтвердження спорідненості.
Згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. 
Статтею 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. 
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина — містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. 
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку про визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердження або спростування факту батьківства (висновок Верховного Суду у справі № 552/4291/22 від 13 вересня 2023 року).
Судом встановлено, що відомості про батька дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в актових записах про їхнє народження записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Тобто фактично записи про батька здійснено зі слів матері, без підтвердження походження дітей від конкретної особи.
На підтвердження своїх вимог позивачем подано висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого вірогідність того, що ОСОБА_1 є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_7 складає 99,9999999% щодо кожної дитини.
Оцінюючи зазначений висновок експерта відповідно до вимог статей 89, 102, 110 ЦПК України, суд враховує, що він складений компетентною експертною установою, містить докладний опис проведених досліджень, є послідовним та обґрунтованим, а його правильність учасниками справи не спростована.
Встановлений експертизою високий ступінь біологічного споріднення між ОСОБА_1 та дітьми свідчить про наявність у них спільного генетичного походження та є вагомим доказом походження дітей саме від позивача. Будь-яких доказів, які б спростовували наведені обставини або вказували на походження дітей від іншої особи, суду не надано.
З огляду на те, що запис про батька дітей здійснено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а подані докази у своїй сукупності підтверджують походження дітей від ОСОБА_1 , суд доходить висновку про доведеність заявлених вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, за результатами всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів у справі суд вважає встановленим факт батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що є підставою для внесення відповідних змін до актових записів про народження дітей.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його та зберігають архівний фонд. 
Положеннями частини четвертої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. 
Згідно з п. 20 Глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (із змінами), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. 
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. 
Статтею 134 СК України визначено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. 
З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне внести зміни до актових записів про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , зазначивши їхнім батьком ОСОБА_1 та змінивши їхні прізвища на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі статей 125-128, 134-135 СК України, керуючись статтями 12, 81, 140, 229, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини – задовольнити.
2.Визнати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3.Зобов?язати Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):
-виключити відомості про ОСОБА_9 , як батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис від 05 червня 2021 року № 92, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
-внести зміни до актового запису від 05 червня 2021 року № 92, зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
-внести зміни до актового запису від 05 червня 2021 року № 92 шляхом зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та зазначити прізвище, ім?я, по батькові дитини у наступному вигляді - ОСОБА_6 .
4.Визнати ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
5.Зобов?язати Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ):
-виключити відомості про ОСОБА_9 , як батька дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис від 30 січня 2024 року № 11, зроблений Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
-внести зміни до актового запису від 30 січня 2024 року № 11, зазначивши ОСОБА_1 батьком дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-внести зміни до актового запису від 30 січня 2024 року № 11 шляхом зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та зазначити прізвище, ім?я, по батькові дитини у наступному вигляді - ОСОБА_8 .
6.Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 від 15.07.2022 р.н., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 )
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт рф НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 )
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ідентифікаційний код 42493503, адреса: вул. І. Проскури, 26, с-ще Іванків, Вишгородського району, Київської області)

Повний текст рішення складено 30.06.2026.

Суддя Віталій МОВЧАН