Справа № 352/2864/25 
Провадження № 2/349/343/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
15 червня 2026 року м. Рогатин
Рогатинський районнй суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.
з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу 352/2864/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ «Цикл Фінанс», інтереси якого представляє Жабченко Т.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позову зазначено, що 19 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2025482084, відповідно до якого відповідач отримав 7946 грн. кредитних коштів на придбання товару з нарахуванням процентів за користування терміном на 24 місяці. Відповідач власним підписом підтвердив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, що передбачено кредитним договором.
20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги від відповідача коштів за кредитним договором №2025482084 від 19 серпня 2019 року право на одержання яких належить АТ «ОТП Банк», а ТОВ «Цикл Фінанс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача виникла заборгованість за уредитним договором №2025482084 від 19 серпня 2019 року у розмірі 9708,97 грн., з яких: 6846,92 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1,25 грн. - заборгованість за відсотками, 2860,80 - заборгованість за комісією.
Відповідач добровільно заборгованість за кредитним договором не погасив, тому позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 9708,97 заборгованості за кредитним договором, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Представник позивача на розгляд справи не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судовому засіданні 21 квітня 2026 року позов визнав частково. Пояснив, що на цей час через складне матеріальне становище погасити заборгованість немає можливості, в нього на утриманні четверо неповнолітніх дітей з яких одна дитина є інвалідом з дитинства, він теж хворіє, розмір заробітної плати, яку він отримує не забезпечує мінімальні потреби сім`ї, просив розстрочити йому суму боргу на 10 місяців. У судове засідання, призначене на 15 червня 2026 року не прибув. 
Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 серпня 2019 року між АТ «ОТП Банк» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2025482084 за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти на придбання товару у розмірі 7946,79 грн із нарахуванням процентів за користування терміном на 24 місяці. Відповідач власним підписом підтвердив факт взятого на себе відповідного зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, комісії, що передбачено кредитним договором.
20 серпня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги від відповідача коштів за кредитним договором № 2025482084 від 19 серпня 2019 року право на одержання яких належало АТ «ОТП Банк», а ТОВ «Цикл Фінанс» набув право вимоги грошових коштів від відповідача.
На підставі витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу від 20 серпня 2021 року АТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «Цикл Фінанс» право вимоги до відповідача за кредитним договором № № 2025482084 від 19 серпня 2019 року на суму 9708,97.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим первісним кредитором на 19 серпня 2021 року становить 9708,97 грн. З яких тіло кредиту - 6846,92 грн., відсотки - 1,25 грн,. комісія - 2860,80 грн.
За ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
За ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, відповідно до договорів факторингу зазначених вище до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором 
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Однак, неповідомлення боржника про заміну кредитора не є підставою для відмови у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц.
Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між первісним кредитором АТ "ОТП Банк" і відповідачем ОСОБА_1 правовідносин у зв`язку з укладенням споживчого кредиту, а також невиконані відповідачем зобов`язання щодо повернення тіла кредиту в сумі 6846,92 грн. та відсотків за користування кредитом протягом строку кредитування на суму 1,25 грн. з врахуванням погашеної заборгованості, що разом становить 6848,17 грн.
Щодо стягнення комісії.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин обов`язок позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1,2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи, що позивач не надав доказів надання відповідачу супутніх послуг, зазначених у паспорті споживчого кредиту, то заявлена позивачем вимога по стягнення 2860,80 грн. комісії за обслуговування кредитної заборгованості не підлягає до задоволення.
Частиною 1 статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Враховуючи наявність у відповідача на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, з яких одна дитина є інвалідом з дитинства, незадовільний стан здоров`я відповідача, який за станом здоров`я виключений з військового обліку, розмір отримуваного ним заробітку, суд важає за можливе розстрочити стягнуту суму боргу на 6 місяців рівними платежами по 1141,36 грн. до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачем сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № СЗ-1644 від 02 грудня 2025 року.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на суму 6848,17  грн, що становить 70,53 % від ціни позову (6848,17 грнх 100% :9708,97 грн), тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1708,52 грн судового збору ( 2 422,40 грн х 70,53% ).
Водночас відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст.137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правовох допомоги №43453613/1 від 25 серпня 2025 року, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом №2025482084 від 14 листьопада 2025 року, згідно яких загальна вартість наданої позивачу правової допомоги адвокатом Гулієвою С.А. складає 3000,00 грн.
Враховуючи  часткове задоволення судом позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2115,90 грн. судових витрат (3000,00 грн.х70,53%). 
Керуючись  ст. 141, 263-265, 435 ЦПК України, 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №2025482084 від 19 серпня 2019 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі  6846,92 грн.та заборгованості за відсотками в розмірі 1,25 грн., всього на загальну суму 6848,17 грн.
У задоволенні позову в частині стягнення 2860,80 грн. заборгованості за комісією відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судові витрати в розмірі 3824,42 грн., які складаються з 1708,52  грн. судового збору та 2115,90 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України після набрання рішенням законної сили, розстрочити його виконання на 6 місяців рівними платежами від стягнутої суми по 1141,36 грн. до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8 м. Київ, код ЄДРПОУ 43453613.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено  15 червня 2026 року.
Суддя О.О.Гаврилюк