Справа № 734/4807/25
Провадження № 2/734/227/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
06 травня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,
із участю представника позивача – адвоката Гуц Н.М., відповідача неповнолітнього ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 і її представника – адвоката Сікачова С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Остерської квартирно-експлуатаційної частини району сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області і Органу опіки та піклування при виконкомі Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, 
у с т а н о в и в:
із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, у Козелецький районний суд Чернігівської області звернулася представник позивача – адвокат Гуц Наталія Миколаївна в інтересах позивача ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Остерської квартирно-експлуатаційної частини району сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області і Органу опіки та піклування при виконкомі Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим що, позивач ОСОБА_3 зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 , що відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України. Відповідно до договору найму житлового приміщення, укладеного Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району (наймодавцем) в особі начальника полковника ОСОБА_4 , який діє на підставі Положення, та ОСОБА_3 (наймачем), позивачу ОСОБА_5 надано в користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання у ньому, - квартиру у АДРЕСА_1 . У квартирі у АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_3 проживав із дружиною - ОСОБА_2 і її сином - ОСОБА_1 та спільною донькою - ОСОБА_6 . Шлюб позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 (дівоче прізвище – ОСОБА_7 ) був зареєстрований 22 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області. За рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2025 року, і до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітній ОСОБА_1 після одруження позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 проживав із ними один рік, а потім - із серпня 2017 року і до цього часу проживає в м. Кропивницькому у матері відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 . ОСОБА_1 навчався в Комунальному закладі «Гірнича гімназія Кропивницької міської ради», нині є студентом Кропивницького аграрного фахового коледжу. Малолітня ОСОБА_6 проживає із 2022 року у ОСОБА_8 , - її бабусі, у м. Кропивницькому, навчається в першому класі Комунального закладу «Гірнича гімназія Кропивницької міської ради». Позивач ОСОБА_3 із 11 травня 2021 призваний у Збройні Сили України за контрактом у добровільному порядку, з 14 лютого 2025 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_2 виселилась із квартири 19 січня 2025 року, остаточно забрала всі свої речі 20 лютого 2025 року. На даний час проживає зі співмешканцем у сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області. Згідно з актом обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання квартири у АДРЕСА_1 від 09 квітня 2025 року, складеним комісією у складі депутата Деснянської селищної ради Фомічова І.Г., сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , комісією встановлено, що за цією адресою зареєстровані, але фактично не проживають колишня дружина квартиронаймача ОСОБА_2 з 19 січня 2025 року, її син ОСОБА_1 - із серпня 2017 року, донька ОСОБА_6 - із лютого 2022 року. Згідно з актом обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання квартири у АДРЕСА_1 від 12 вересня 2025 року, складеним комісією у складі депутата Деснянської селищної ради Фомічова І.Г., сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , комісією встановлено, що за цією адресою зареєстровані, але фактично не проживають колишня дружина квартиронаймача ОСОБА_2 з 19 січня 2025 року по теперішній час, син дружини ОСОБА_1 - із серпня 2017 року по теперішній час, донька ОСОБА_6 - із лютого 2022 року по теперішній час. Позивач ОСОБА_3 заявив позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, – квартирою АДРЕСА_2 .
За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2025 року відкрите провадження у цивільній справі і призначена справа до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 14 січня 2026 року представником відповідача – адвокатом Сікачовим С.Ю. поданий відзив на позовну заяву. 29 січня 2026 представником позивача – адвокатом Гуц Н.М. подана відповідь на відзив. За ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2026 року закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена цивільна справа до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_3 і його представник - адвокат Гуц Н.М. позовні вимоги підтримали. Відповідач неповнолітній ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 і її представник – адвокат Сікачов С.Ю. позовні вимоги не визнали. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Остерської квартирно-експлуатаційної частини району сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_11 та Органу опіки та піклування при виконкомі Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Осташевський Ю.В. подали заяви про судовий розгляд справи за їхньої відсутності. 
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований із 24 травня 2014 року і проживає у АДРЕСА_1 , є наймачем вказаної квартири, що відноситься до житлового фонду Міністерства оборони України. Згідно договору найму житлового приміщення № 912 від 05 лютого 2016 року, укладеного між Остерською квартирно-експлуатаційною частиною району (наймодавцем) в особі начальника полковника ОСОБА_4 , який діє на підставі Положення, та ОСОБА_3 (наймачем), позивачу надане в користування вільне ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання у ньому, - квартиру у АДРЕСА_1 . У період із 22 жовтня 2016 року до 17 березня 2025 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Із 23 січня 2017 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки № 451, виданої 12 вересня 2025 року виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 зареєстрований і фактично проживає у АДРЕСА_1 , разом із ним зареєстровані, але фактично не проживають: ОСОБА_2 із 19 січня 2025 року по теперішній час; ОСОБА_1 із серпня 2017 року по теперішній час; ОСОБА_6 із лютого 2022 року. Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого 11 серпня 2008 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі батьки значаться ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого 28 липня 2018 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батьки значаться ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . За рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2025 року, що набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Деснянської селищної рали Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 40 між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розірваний. За рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року, що набрало законної сили, стягнуті із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2025 року, і до повноліття дитини. Відповідно до довідки № 6562, виданої 16 квітня 2025 року командиром Військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 із 14 лютого 2025 року по теперішній час. Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 23 червня 2023 року, ОСОБА_3 є учасником бойових дій. Зі змісту Акту обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання, складеним 09 квітня 2025 року комісією у складі депутата Остерської міської ради Фомічова І.Г., сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , виходить, що у АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають колишня дружина квартиронаймача ОСОБА_2 з 19 січня 2025 року, її син ОСОБА_1 із серпня 2017 року, донька ОСОБА_6 з лютого 2022 року. Зі змісту Акту обстеження на предмет фактичного проживання/не проживання, складеним 12 вересня 2025 року комісією у складі депутата Остерської міської ради Фомічова І.Г., сусідів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , виходить, що у АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають колишня дружина квартиронаймача ОСОБА_2 з 19 січня 2025 року по теперішній час, син дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серпня 2017 року по теперішній час, донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з лютого 2022 року по теперішній час. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , навчається в 1 класі Комунального закладу «Гірнича гімназія Кропивницької міської ради» із 2025 року. ОСОБА_1 навчався і закінчив 9 класів Комунального закладу «Гірнича гімназія Кропивницької міської ради» (із 3 класу 2017 року до 9 класу 2024 року). ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі з 2024 року і є нині студентом ІІ курсу.
За постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 березня 2025 року (справа № 734/872/25), що набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок, у дохід держави (обставини справи: близько 23.30 години 19 лютого 2025 року у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його дружиною, - словесно ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої; близько 02.40 години 20 лютого 2025 року у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його дружиною, - словесно ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої).
Позивач ОСОБА_3 , як свідок, показав, що хоче щоб виписали відповідача ОСОБА_2 , бо вона із ним не проживає. Із квартири АДРЕСА_2 дружину не виганяв, але виник конфлікт. 19 січня 2025 року ОСОБА_2 пішла з квартири, забрала речі і спільного побуту не мають. Діти жили влітку декілька місяців, а інший час – у бабусі у м. Кропивницькому. Перешкоди дружині і дітям не чинив. Нині у квартирі не проживає, бо перебуває на військовій службі. 
Свідок ОСОБА_10 показав, що із ОСОБА_3 і ОСОБА_2 склались нормальні відносини, проживає по сусідству. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 жили нормально, суперечок від них не чув, у них є спільна донька, а хлопчика не бачив. Із 2025 року ОСОБА_2 проживає окремо. Нині у квартирі АДРЕСА_2 проживає квартирант. 
Свідок ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є сусідами, із ними склались нормальні людські відносини. У них є спільна донька, а у ОСОБА_2 є син, якого давно не бачив. ОСОБА_3 нині проходить військову службу. ОСОБА_2 у квартирі не проживає близько року, але причину цього не знає. 
Згідно зі ст. 64 ЖК України (чинній на час виникнення спірних правовідносин) члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. 
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вислухавши позиції позивача ОСОБА_3 і його представника – адвоката Гуц Н.М., відповідача неповнолітнього ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 і її представника – адвоката Сікачова С.Ю., показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Остерської квартирно-експлуатаційної частини району сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області і Органу опіки та піклування при виконкомі Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
За змістом ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Власником квартири АДРЕСА_2 є Міністерство оборони України, а Остерська квартирно-експлуатаційна частина району є балансоутримувачем. Позивач ОСОБА_3 , відповідачі ОСОБА_2 і неповнолітній ОСОБА_1 не є власниками вказаного житлового приміщення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши позовні вимоги. У зв`язку із цим, відповідно до ст. 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права.
У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному житлі понад встановлений законом строк (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 754/15542/19, постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 344/9319/19).
Позивачем ОСОБА_3 не доведено належними, допустимими і достовірними доказами, що відповідачу ОСОБА_2 , яка із 19 січня 2025 року не проживає за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , не чиняться перешкоди у користуванні вказаним жилим приміщенням, та вона із власного волевиявлення 20 лютого 2025 року звідти виселилася. 
У зв`язку з навчанням у Комунальному закладі «Гірнича гімназія Кропивницької міської ради» та Кропивницькому аграрному фаховому коледжі неповнолітній ОСОБА_1 є тимчасово відсутнім за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 . Вказане спірне жиле приміщення за ним зберігається понад шість місяців - протягом усього часу навчання (п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України). 
За викладених обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 і відповідач неповнолітній ОСОБА_1 за місцем реєстрації проживання в АДРЕСА_1 не проживають понад встановлений законом строк із поважних причин. 
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 (провадження № 14-400цс19) сформулювала висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. 
Керуючись ст.ст. 64, 71 і 72 ЖК України, ст.ст. 16 і 319 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_1 , законним представником якого є ОСОБА_2 , та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Остерської квартирно-експлуатаційної частини району сел. Десна Чернігівського району Чернігівської області і Органу опіки та піклування при виконкомі Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області. 

Суддя