1	Справа № 335/8658/25  2/335/69/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі 
головуючого судді Геєць Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання Кузьмич Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 953854891 від 01.09.2023 року в розмірі 93 456,09 грн., з яких: 20 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 73 456,09 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. – неустойка; за кредитним договором № 6193381 від 21.09.2023 року у розмірі 9741 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6741 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. – сума заборгованості за процентами на прострочену позику, а всього 103 197,09 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором.
Ухвалою суду від 08.09.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.
22.10.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на наступне. 
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 103 197,09 грн., яка була нарахована на підставі: договору кредитної лінії № 953854891 від 01.09.2023 року, договору позики № 6193381 від 21.09.2023 року. Відповідач категорично не погоджується із вказаним розміром заборгованості з огляду на наступне.
Щодо договору кредитної лінії № 953854891 від 01.09.2023 року.
На підтвердження позовних вимог за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було надано копію кредитного договору, сторонами якого визначено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , паспорт споживчого кредиту, платіжне доручення від 04.09.2023 року, розрахунок заборгованості.
Відповідно до умов вказаного Договору було визначено наступні істотні умови: сума кредиту в розмірі 20000,00 грн. (п. 2.1. Договору). Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5550 грн. 01.09.2023 року, що є датою надання кредиту (п. 2.3. Договору). Другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування (п. 2.4. Договору). Строк кредитування: 23 дні (п.п. 3.1., 7.1. Договору) - рекомендована дата повернення всієї суми кредиту - 24.09.2023 року. За період від дати видачі першого траншу до 24.09.2023 року розрахунок витрат здійснюється за Дисконтною ставкою 0,66 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним, в разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 24.09.2023 року, розрахунок витрат здійснюється за індивідуальною процентною ставкою - 1,66 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Після закінчення дисконтного періоду проценти нараховуються за процентною ставкою у розмірі 2,98% в день.
З позовної заяви відповідачу стало відомо, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором кредитної лінії № 953854891 від 01.09.2023 року. 
Окремо надано також додаткову угоду на продовження строку дії вказаного договору факторингу.
27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого останній набув право грошової вимоги за договором кредитної № 953854891 від 01.09.2023 року.
З позовної заяви також стало відомо про намір ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 93456,09 грн., як заборгованість за  договором кредитної лінії, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 20 000,00 грн.; суми заборгованості за відсотками - 73 456,09 грн.
Відповідач категорично не погоджується із розміром заборгованості, оскільки нарахування відсотків відбувалось понад строк кредитування та в завищеному розмірі відсоткової ставки.
Щодо нарахування відсотків понад строк кредитування представник відповідача зазначив.
Строк кредитування, який розумів і погоджував відповідач становив 23 дні, у матеріалах справи відсутні докази здійснення позичальником пролонгації. Так, кредитор мав право нараховувати проценти за користування кредитом виключно в межах 23 днів.
Відповідно до умов договору, вказана кредитна лінія, відповідно до 3.1. Договору надається строком на 23 дні від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Зазначає, що «дисконтний період» фактично є строком кредитування, інші періоди, такі як «базовий», «пільговий», «акційний» та т.п. в договорі не були погоджені. До того ж, пунктом 3.2. зазначено, що продовженням строку кредиту може бути виклично пролонгація за ініціативи позичальника.
Жодної ініціативи/ проплат /смс-повідомлень на адресу кредитора від ОСОБА_1 не надходило.
Зокрема, відповідно до п. 3.2. Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань, строк оплати яких настав, за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.
Відповідно до п. 3.3. Договору, для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 23 дні Дисконтного періоду проценти у розмірі 842,49 грн.
Жодних активних дій з боку позичальника щодо пролонгації або продовження строку дії дисконтного періоду вчинено не було, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Враховуючи дані положення, строк кредитування мав би бути наступним: з 01.09.2023 року по 24.09.2023 року.
Однак, всупереч умовам підписаного договору, після спливу 23 днів, Товариство продовжило нараховувати проценти, як до моменту відступлення права вимоги, так і після відступлення права вимоги (включно до 21.01.2024 року, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості).
Щодо розміру відсоткової ставки представник відповідача зазначив.
Із наданих Товариством розрахунків заборгованості з 29.09.2023 року по 21.01.2024 року нарахування відсотків за договором кредитної лінії відбувалось за відсотковою ставкою 2,98% в день.
Зазначає, що Законом України від 22.11.2023 № 3498-ІХ, «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» було внесено зміни до Закону України “Про споживче кредитування”, зокрема доповнено перехідні положення Закону України “Про споживче кредитування” пунктом 17, згідно з яким тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
При цьому Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Сам Закон України від 22.11.2023 № 3498-ІХ, «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» в частині обмеження відсоткової ставки в розмірі 2,5 та 1,5% відповідно - поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки закон «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023 року, то всі споживчі договори, що продовжують свою дію після вказаної дати застосовують відсоткові ставки в період з 24.12.2023 року по 22.04.2024 року в розмірі не більше 2,5% в день, та в період з 22.04.2024 року по 20.08.2024 року - в розмірі не більше 1,5% в день, надалі - не більше 1% в день.
Враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків в розмірі 2,98% в день (596 грн. в день) суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо договору позики № 6193381 від 21.09.2023 року.
Відповідно до наданої копії договору позики № 6193381 від 21.09.2023 року можна виокремити наступні істотні умови договору: сума позики - 3000,00 грн. (п. 2.3.3. Договору); строк позики - загальний строк до 10 грудня 2023 року, тобто 80 днів (п. 2.3.4. Договору); процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: а) акційна 1,12050% на день - застосовується лише протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій; б) базова - 2,49% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, основна процентна ставка - 3% на день і застосовується протягом усього строку позики, крім першого розрахункового періоду.
Товариством також надається додаток № 1 до договору позики - «Розрахунок за Договором позики № 6193381 від 21.09.2023 року» - відповідно до якого: 1-ий розрахунковий період - до 21.10.2023 року (30 днів); 2-ий розрахунковий період - до 10.12.2023 року (50 днів).
Загальна вартість кредиту визначена у розмірі 4 458,45 грн. (п. 4додатку №1 до договору позики). У той же час Товариством заявлено вимоги про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 9 741,00 грн., з яких: 3000 грн. - тіло кредиту; 6741 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.
На підтвердження вказаного розміру заборгованості надається розрахунок заборгованості, зроблений первісним кредитором - ТОВ «Маніфою», однак вказаний розрахунок надано в поганій якості, майже нечитабельним. Крім того, нарахування відсотків датується з 22.10.2023 року, чи наявні були акційні пропозиції (відповідно до п. 3.1.1.) позивачем не обґрунтовано і не зазначено в позовній заяві.
Крім того, ані за договором позики № 6193381, ані за договором кредитної лінії № 953854891, не було надано належних доказів видачі кредиту.
Також зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, платіжного доручення тощо) на підтвердження факту перерахування ОСОБА_1 грошових коштів за договором кредитної лінії № 953854891 від 01.09.2023 року та за договором позики № 6193381 від 21.09.2023 року.
Крім того, відповідач ставить під сумнів право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки на підтвердження права вимоги не надано всіх складових елементів договору факторингу.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві та відповіді на відзив просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, представником відповідача подано додаткові письмові пояснення, в яких просить справу розглядати за відсутності відповідача та його представника.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що 01.09.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 953854891.
Відповідно до умов вказаного Договору було визначено наступні істотні умови: сума кредиту в розмірі 20000,00 грн. (п. 2.1. Договору). Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5550 грн. 01.09.2023 року, що є датою надання кредиту (п. 2.3. Договору). Другий та решта траншів за Договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування (п. 2.4. Договору). Кінцева дата повернення (виплата) кредиту 01.10.2028 (п. 7.3 Договору). Рекомендована дата повернення всієї суми кредиту - 24.09.2023 року. За період від дати видачі першого траншу до 24.09.2023 року розрахунок витрат здійснюється за Дисконтною ставкою 0,66 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним, в разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 24.09.2023 року, розрахунок витрат здійснюється за індивідуальною процентною ставкою - 1,66 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування ним. Після закінчення дисконтного періоду проценти нараховуються за процентною ставкою у розмірі 2,98% в день.
21.09.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 6193381.
Відповідно до умов вказаного Договору було визначено наступні істотні умови: сума позики - 3000,00 грн. (п. 2.3.3. Договору); строк позики - загальний строк до 10.12.2023 року, тобто 80 днів (п. 2.3.4. Договору); процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: а) акційна 1,12050% на день - застосовується лише протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій; б) базова - 2,49% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, основна процентна ставка - 3% на день і застосовується протягом усього строку позики, крім першого розрахункового періоду.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з умовами укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. 
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Разом із тим, відповідач умови кредитних договорів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 953854891 від 01.09.2023 року в розмірі 93 456,09 грн., з яких: 20 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 73 456,09 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. – неустойка; за кредитним договором № 6193381 від 21.09.2023 року у розмірі 9741 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6741 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. – сума заборгованості за процентами на прострочену позику, що підтверджується розрахунками заборгованості. 
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
31.12.2020 року Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.
Відповідно до Реєстру боржників № 281 від 23.04.2024 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та TOB «TAЛIOH ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 953854891.
27.02.2025 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2025 року до Договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 73 456,09 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 0,00 грн. – неустойка.
Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу № 11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. 
Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. 
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору 
Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 15.02.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9741 грн., з яких: - 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, - 6741 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. 
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за договорами № 953854891 від 01.09.2023 року та № 6193381 від 21.09.2023 року, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача.
За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6193381 від 21.09.2023 року у розмірі у розмірі 9741 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6741 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0 грн. – сума заборгованості за процентами на прострочену позику.
Щодо стягнення заборгованості за договором № 953854891 від 01.09.2023 року в розмірі 93 456,09 грн., з яких: 20 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 73 456,09 грн. - сума заборгованості по відсоткам, слід зазначити наступне.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 953854891 від 01.09.2023 року, позивачем нараховано відсотки за період з 01.09.2023 року по 21.01.2024 року у розмірі 73 456,09 грн., проте суд не погоджується з нарахованою позивачем сумою процентів, з наступних підстав.
Законом України від 22.11.2023 № 3498-IX, «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема доповнено перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 17, згідно з яким тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
При цьому Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Закон України від 22.11.2023 № 3498-IX, «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» в частині обмеження відсоткової ставки в розмірі 2,5 та 1,5% відповідно - поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Оскільки закон «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023 року, то всі споживчі договори, що продовжують свою дію після вказаної дати застосовують відсоткові ставки в період з 24.12.2023 в розмірі не більше 2,5% в день.
Таким чином, сума заборгованості по процентам за період з 01.09.2023 по 23.12.2023 складає 56 172,04 грн., з 24.12.2023 по 21.01.2024 складає 14 500 грн. (500 грн.+29 днів), загальна сума заборгованості за період 01.09.2023 року по 21.01.2024 року складає 70 672,04 грн. (56 172,04 грн. +14500 грн.).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.
Сума заборгованості за кредитом складає: 20 000,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту; 70 672,04 грн. – сума процентів за користування кредитом визначена судом.
Таким чином, розмір нарахованих процентів кредитування перевищує більше ніж в 3 рази розмір основної заборгованості.
Суд вважає, що умова договору по нарахуванню процентів є несправедливою, а розмір нарахованих відсотків непропорційно високий, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.
З огляду на вказане, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 20000,00 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 459,49 грн. 
Розрахунок:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 
Позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі судового збору за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 3028,00 грн. * сума задоволених позовних вимог позивача 49 741,00 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 103 197,09 грн.).
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у загальному розмірі 49 741,00 грн., з них: за договором № 953854891 від 01.09.2023 року у розмірі 40 000 грн., за договором № 6193381 від 21.09.2023 року у розмірі 9741,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 459,49 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення складено в повному обсязі 19.05.2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, Код ЄДРПОУ: 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Геєць