ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/5196/25	Головуючий у 1-й інстанції Якімець Т.І. 	
Провадження № 22-ц/817/538/26 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Костів О. З., Храпак Н. М., 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2025 року, ухвалене суддею Якімець Т.І. у цивільній справі №607/5196/25 за позовом приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року АТ “СГ “ТАС” звернулось до суду із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 50 328,42 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Позов обґрунтовано тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» уклало договір добровільного комплексного страхування № FO-01016085, предметом якого був транспортний засіб «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 .
13 березня 2022 року о 22 год. 26 хв. на вул. Руській у м. Тернополі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Mazda 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року у справі № 607/3814/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок ДТП транспортний засіб «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим його власник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля було проведено його огляд, складено акт огляду транспортного засобу та ремонтну калькуляцію № 05815_28 від 17 березня 2022 року, відповідно до якої вартість ремонту становила 50 328,42 грн.
На підставі зібраних документів та заяви власника транспортного засобу про виплату страхового відшкодування позивачем затверджено страховий акт №06865/28/922 від 21 березня 2022 року на суму 40 262,74 грн. Вказану суму було зменшено на суму несплачених страхувальником страхових платежів у розмірі 9 350 грн, у зв`язку з чим позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 30 912,74 грн.
Надалі власник транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про доплату страхового відшкодування та надав акт прийому-передачі виконаних робіт по кузовному ремонту колісного транспортного засобу від 22 квітня 2022 року на суму 52 000 грн. На підставі зазначених документів позивачем затверджено страховий акт № 09848/28/922 від 12 травня 2022 року на суму 10 065,68 грн, яку також було виплачено.
Позивач зазначав, що загальний розмір його фактичних витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб, становить 50 328,42 грн.
Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, ПрАТ «СГ «ТАС» вважало, що до нього як страховика, який виплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, у порядку суброгації.
У зв`язку з цим ПрАТ «СГ «ТАС» просило стягнути зі ОСОБА_1 на його користь 50 328,42 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ “СГ “ТАС” в порядку суброгації 40 978,42 грн матеріальної шкоди виплаченої страхового відшкодування по ДТП, а також судовий збір у розмірі 2465,46 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ПрАТ “СГ “ТАС” просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення, яким позов задовольнити повністю. Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, та неправильно застосував норми матеріального права, оскільки відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № FO-01016085 страхувальник ОСОБА_2 зобов`язаний був сплачувати страхову премію частинами згідно з графіком, а саме до 26 червня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 25 грудня 2021 року та 25 березня 2022 року. Дорожньо-транспортна пригода сталася 13 березня 2022 року, тобто до настання строку сплати чергової частини страхової премії, який був визначений договором до 25 березня 2022 року. На момент складання страхового акта існувала несплачена частина страхової премії за договором страхування, незалежно від того, чи настав строк її оплати. У зв`язку з цим, страховик мав право зарахувати частину страхового відшкодування в рахунок несплачених страхових платежів.
Зазначає, що у страховому акті № 06865/28/922 від 21 березня 2022 року сума страхового відшкодування визначена у розмірі 40 262,74 грн, з яких 9 350 грн зараховано в рахунок несплаченої страхової премії страхувальника, а решту суми виплачено. Таким чином, зобов`язання сторін у цій частині припинилися шляхом зарахування, оскільки страховик частину страхового відшкодування спрямував на погашення несплаченої страхової премії, а іншу частину фактично виплатив.
Вважає, що сума 9 350 грн також є фактичною витратою позивача, оскільки замість виплати повної суми страхового відшкодування страховик зарахував її в рахунок несплаченої страхової премії, яка мала надійти від страхувальника у майбутньому згідно з графіком платежів.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Обставини справи.
ОСОБА_2 на праві приватної власності належить транспортний засіб «Tesla Model 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
25 червня 2021 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, крім залізничного, №FO-01016085, предметом якого є транспортний засіб «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 .
За умовами договору страхова сума щодо застрахованого транспортного засобу становила 935 000 грн, страхова премія — 37 400 грн, яка підлягала сплаті частинами по 9 350 грн у такі строки: 26 червня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 25 грудня 2021 року та 25 березня 2022 року. Строк дії договору визначено з 26 червня 2021 року по 25 червня 2022 року.
14 березня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події, в якій зазначив, що водій автомобіля «Tesla» зупинився на виїзді з перехрестя, пропускаючи інший автомобіль, після чого водій автомобіля «Mazda» здійснив наїзд у задню частину автомобіля «Tesla». За цією подією було відкрито справу № 05815/28/2022/90. Також ОСОБА_2 подав заяву із зазначенням реквізитів для перерахування коштів.
Згідно з актом огляду транспортного засобу від 14 березня 2022 року зафіксовано пошкодження задньої частини автомобіля, а саме: заднього бампера, кришки багажника, нижньої накладки заднього бампера, катафота та захисту днища.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 05815_28 від 17 березня 2022 року вартість ремонту транспортного засобу «Tesla Model 3» становила 50 328,42 грн.
Страховим актом № 06865/28/922 від 21 березня 2022 року та додатком № 1 до нього визначено суму страхового відшкодування у розмірі 40 262,74 грн, суму несплачених страхових платежів — 9 350 грн, а суму, що належить до виплати — 30 912,74 грн.
22 березня 2022 року ПрАТ «СГ «ТАС» перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 30 912,74 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 257655 від 22.03.2022 року.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року у справі № 607/3814/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до акта прийому-передачі виконаних робіт по кузовному ремонту колісного транспортного засобу від 22 квітня 2022 року, складеного між замовником ОСОБА_2 та виконавцем ФОП ОСОБА_3 , а також квитанції до прибуткового касового ордера від 22 квітня 2022 року, ОСОБА_2 сплатив за ремонт транспортного засобу «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 , 52 200 грн.
9 травня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про доплату страхового відшкодування відповідно до актів виконаних робіт щодо транспортного засобу «Tesla Model S», державний номерний знак НОМЕР_1 , із зазначенням реквізитів для перерахування коштів.
Страховим актом № 09848/28/922 від 12 травня 2022 року та додатком № 1 до нього визначено суму страхового відшкодування у розмірі 10 065,68 грн.
13 травня 2022 року ПрАТ «СГ «ТАС» перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 10 065,68 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 266691 від 13.05.2022.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
За статтями 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, а шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2022 року у справі №607/3814/22 встановлено, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Отже, обставини щодо факту вчинення відповідачем дій, які спричинили ДТП, та їх вчинення саме цією особою не підлягають повторному доказуванню у цій справі.
За договором страхування одна сторона, страховик, зобов`язується у разі настання певної події, страхового випадку, виплатити другій стороні, страхувальникові, або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, страховий платіж, страховий внесок, страхова премія — це плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тому умови договору добровільного страхування щодо розміру, порядку і строків сплати страхової премії мають значення для визначення взаємних прав та обов`язків страховика і страхувальника.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення містила стаття 27 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР, відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, у разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, у межах фактичних затрат страховика.
Суд першої інстанції правильно виходив з того, що у ПрАТ «СГ «ТАС» виникло право вимоги до ОСОБА_1 як особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок ДТП. Разом із тим, висновок суду першої інстанції про те, що право вимоги виникло лише у межах фактично перерахованих ОСОБА_2 коштів у сумі 40 978,42 грн, є помилковим.
Матеріалами справи підтверджено, що страховим актом №06865/28/922 від 21 березня 2022 року визначено суму страхового відшкодування у розмірі 40 262,74 грн. Із цієї суми 9 350 грн зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 30 912,74 грн виплачено ОСОБА_2 згідно платіжної інструкції №257655 від 22 березня 2022 року.
Крім того, страховим актом №09848/28/922 від 12 травня 2022 року визначено суму доплати страхового відшкодування у розмірі 10 065,68 грн, яку позивач перерахував ОСОБА_2 згідно платіжної інструкції №266691 від 13 травня 2022 року.
Отже, загальний розмір страхового відшкодування, визначений страховими актами позивача у зв`язку з пошкодженням застрахованого транспортного засобу, становить 50 328,42 грн, з яких: 40 262,74 грн за страховим актом №06865/28/922 від 21 березня 2022 року та 10 065,68 грн за страховим актом №09848/28/922 від 12 травня 2022 року.
Відповідно до графіка сплати страхової премії за договором добровільного страхування №FO-01016085 страхувальник мав сплачувати страхову премію частинами по 9 350 грн у строки до 26 червня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 25 грудня 2021 року та 25 березня 2022 року. ДТП сталася 13 березня 2022 року, тобто до настання строку сплати чергової частини страхової премії, визначеного договором до 25 березня 2022 року.
На дату складання страхового акта №06865/28/922 від 21 березня 2022 року за договором страхування існувала несплачена частина страхової премії у розмірі 9 350 грн. Позивач, визначивши суму страхового відшкодування у розмірі 40 262,74 грн, частину цього відшкодування у сумі 9 350 грн зарахував у рахунок несплаченої страхової премії страхувальника, а решту суми виплатив страхувальнику.
Таке зарахування не змінює правової природи відповідної суми як частини страхового відшкодування, визначеного страховиком до виплати за наслідками страхового випадку. Внаслідок зарахування страхувальник отримав майновий результат у вигляді погашення свого грошового зобов`язання перед страховиком, а страховик, замість фактичного перерахування цієї частини коштів страхувальнику, припинив зустрічне грошове зобов`язання страхувальника зі сплати страхової премії.
За таких обставин, зменшення суми, належної до фактичного перерахування страхувальнику, на 9 350 грн не виключає цю суму зі складу страхового відшкодування. Вказана сума була використана страховиком як частина страхового відшкодування для припинення відповідного грошового обов`язку страхувальника перед страховиком щодо сплати страхової премії.
Відтак, сума 9 350 грн, яка була зарахована страховиком у рахунок несплаченої страхової премії, є складовою фактичних затрат позивача у розумінні статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» №85/96-ВР. Вказана сума підлягає врахуванню при визначенні розміру права вимоги страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивач здійснив виплату лише у сумі 40 978,42 грн і тільки в межах цієї суми у нього виникло право вимоги, зроблений без належної оцінки змісту страхового акта №06865/28/922 від 21 березня 2022 року, яким сума 9 350 грн прямо визначена як частина страхового відшкодування, спрямована на погашення несплачених страхових платежів.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що сума 9 350 грн також є фактичною витратою позивача, є обґрунтованими.
Оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 50 328,42 грн, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрахована, а позивач здійснив страхове відшкодування у зазначеному розмірі шляхом виплати коштів та зарахування частини страхового відшкодування у рахунок несплаченої страхової премії, позовні вимоги ПрАТ «СГ «ТАС» підлягають задоволенню у повному розмірі — 50 328,42 грн.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведена невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2025 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «СГ «ТАС» у повному обсязі, а саме про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 50 328,42 грн матеріальної шкоди в порядку суброгації. 
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Оскільки за результатами апеляційного перегляду позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, у розмірі 3 028,00 грн.
Крім того, при поданні апеляційної скарги ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило судовий збір у розмірі 3 633,60 грн. З огляду на задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення про повне задоволення позовних вимог, зазначена сума судового збору також підлягає стягненню зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС».
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - задовольнити.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2025 року скасувати в частині відмовлених позовних вимог. 
Ухвалити нове судове рішення, яким позов приватного акціонерного товариства “Страхова група “ТАС” до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, збільшивши суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (код ЄДРПОУ 30115243, місцезнаходження: проспект Берестейський, 65, м. Київ) з 40 978, 42 грн до 50 328,42 грн (п`ятдесят тисяч триста двадцять вісім гривень та сорок дві копійки) матеріальної шкоди в порядку суброгації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 18 травня 2026 року.

Головуюча         Хома М.В.

Судді          Костів О.З.

Храпак Н.М.