Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 499/458/26 
Провадження № 1-кп/499/64/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також – прокурор), обвинуваченого ОСОБА_4 (далі – також обвинувачений, особа), та його захисника адвоката ОСОБА_5 (далі – захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 (далі також – обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Димитрів Донецької області, який фактично проживає в будинку АДРЕСА_1 , офіційно не працює, має базову загальну освіту, не одружений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі також – КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке
1.1. 19 лютого 2026 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, між обвинуваченим та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – потерпілий), які в цей час перебували поблизу залізничної станції «Буялик», яка розташована в селищі Буялик Березівського району Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого зони почали штовхати один одного, внаслідок чого потерпілий впав на землю та з кишені його куртки випав мобільний телефон марки «Realme С71», моделі «RМХ 5303» (далі – мобільний телефон) який належить потерпілому.
У той час у обвинуваченого, який побачив телефон потерпілого, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, що виник раптово, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає обвинувачений способом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону, вартістю 3682 гривні 25 копійок, що перебував на землі та знаходився в силіконовому прозорому чохлі, вартістю 83 гривні, який належить на праві власності потерпілому.
Після чого обвинувачений розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в загальному розмірі 3765 гривень 25 копійок.
1.2. За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
2.Учасники судового провадження висловили таке
Обвинувачений у вчиненому діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого, а також додатково показав, що вчинене відбулося вперше, через необдуманість дій, розкаюється в скоєному, надалі подібне вчиняти не буде.
Потерпілий подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.
Представник органу з питань пробації, належно повідомлена про дату, час і місце в судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) не перешкоджає судовому розгляду.
3.Докази на підтвердження встановлених обставин такі
За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчення обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.
Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому, не піддав сумніву обставини викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу здійснення викрадення, а також характеристики та вартості майна, яким він заволодів.
4.Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі
4.1.У статті 1 Закону України «Про оборону» терміни вживаються у такому значенні: воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено. До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації (частина 1, 2 статті 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
Президент України указом від 24 лютого 2022 року №64/2022, ввів в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Президент України указом від 12 січня 2026 року №40/2026, в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
4.2. Оскільки, зважаючи на аналіз доказів, досліджених з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК, встановлено, що обвинувачений, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлював протиправність, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, в умовах воєнного стану, умисно вчинив дії, за наведених у підпункті 1.1 пункту 1 цього вироку фактичних обставин, тому суд вважає доведеною його вину у вчинені кримінального правопорушення та такі його дії кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК за ознаками, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Зважаючи на приписи статей 65-68 КК, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення як обставини, що пом`якшують покарання, та встановив відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як середні, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (далі – доповідь).
Суд враховує викладені вище обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, відомості про обвинуваченого як про особу, який: має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, зі слів працює по найму, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не є особою з інвалідністю, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі зі встановленням випробування, тому, з огляду на положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, застосовує положення статей 75, 76 КК. 
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються під час ухвалення вироку такі
Суд не ухвалює рішення про цивільний позов, який в кримінальному проваджені не поданий.
Суд вважає, що за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, накладений слідчим суддею Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 24 лютого 2026 року арешт необхідно скасувати.
Суд вважає, що відповідно до частини 9 статті 100 КПК, після набрання вироком законної сили речовий доказ необхідно повернути законному володільцю.
Суд не здійснює, в порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.
Суд зазначає, що стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не заявлялися.
Керуючись статтями 369-371, 373-374, 532, 615 КПК, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4  від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2, 3 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- офіційно працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 24 лютого 2026 року на мобільний телефон марки «Realme С71», моделі «RМХ 5303».
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Realme С71», моделі «RМХ 5303»– повернути законному володільцю  ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення, способом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити (надіслати) учасникам судового провадження.

Суддя 	ОСОБА_7