ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
13 травня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/70/26 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Хоми С.О.  
за участі секретаря судового засідання: Дикої Л.Б. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" , 81500, Львівська обл., Львівський р-н, м. Городок, вул.Івасюка В., буд. 2Г, код ЄДРПОУ 44706355
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро", 46001,Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Грушевського, 23, оф.313, код ЄДРПОУ 43000742
про: стягнення заборгованості в розмірі 818 452,00 грн та судових витрат в розмірі 9821,45 грн.
За участі представників:
-позивача: Колянковський Тарас Миронович, адвокат, довіреність від 16.02.2026 у порядку передоручення, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1078 від 25.05.2005 (в режимі відеоконференції).
-відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" про стягнення заборгованості в розмірі 818 452,00 грн та судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом судом даного позову в розмірі 9 821,45 грн. 

Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №К0001/2024 від 08.10.2024, щодо недопоставки товару (кукурудзи) на суму в розмірі 818452,00 грн, у зв`язку з чим Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" повідомлення про розірвання Договору поставки № К0001/2024 від 08.10.2024 з вимогою про повернення сплачених коштів у розмірі 818 452, 00 грн, проте відповідач вимогу про повернення коштів не виконав.

Позиція відповідача.
До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву. 

Заперечення позивача.
Від позивача до матеріалів справи відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.
Ухвалою від 16.02.2026 прийнято позовну заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 11.02.2026 (вх. №82 від 11.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" до розгляду та відкрито провадження у справі №921/70/26 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.03.2026 на 12 год. 30 хв.
Ухвалою від 11.03.2026 відкладено підготовче засідання на 01.04.2026 на 14 год. 30 хв.
Ухвалою від 01.04.2026 повідомлено сторони що підготовче засідання у справі №921/70/26 відбудеться 15.04.2026 на 10 год. 30 хв.
Ухвалою від 15.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2026 на 10 год. 30хв.

Явка сторін.
Представник позивача в судове засідання з`явився в режимі відеоконференції, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача не з`явився.
Відповідачу ухвала від 16.02.2026 про відкриття провадження у справі № 921/70/26 була надіслана рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, на його адресу 46001,Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Грушевського, 23, оф.313, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (згідно Витягу від 12.02.2026 на запит Господарського суду Тернопільської області (суддя Хома С.О.) від 12.02.2026), проте відповідачем не отримана, поштовий конверт повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці: "адресат відсутній".
Ухвала від 11.03.2026 про відкладення підготовчого засідання направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернута на адресу суду з поштовим конвертом.
Ухвалою від 01.04.2026 направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернута на адресу суду з поштовим конвертом.
Ухвала від 15.04.2026 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті направлялась відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак повернута на адресу суду з поштовим конвертом.
Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Інформація про іншу адресу відповідача у суду відсутня.
Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).
Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси сторін є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Таким чином, слід вважати, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи в Господарському суді Тернопільської області.

Розгляд заяв та клопотань.
Жодні заяви та клопотання не поступили.

Технічна підтримка.
Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Процесуальні дії суду.
Судом оголошувалося скорочене рішення ( вступна та резолютивна частини).

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.
08.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТНОЛ» (надалі - Покупець) було укладено Договір поставки № К0001/2024 (надалі - Договір). 
Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупця кукурудзу, що визначена Сторонами у Специфікаціях (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити його вартість на умовах даного Договору. 
Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, кількість, одиниці виміру, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару, що підлягає поставці визначаються Сторонами у Специфікаціях, що є Додатками до цього Договору та становлять невід`ємну частину цього Договору. 
Відповідно до п. 3.1. Договору загальна сума Договору складається з суми вартості Товару поставленого на умовах цього Договору протягом строку його дії.
Відповідно до п. 3.3. Договору оплата за Товар, що підлягає поставці здійснюється Покупцем на наступних умовах: 86% загальної вартості відповідної партії Товару протягом 1 (одного) банківського дня з дати отримання товару та виконання п 4.10 Договору, остаточний розрахунок 14% при наявності зареєстрованої в строки податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, якщо інше не вказано Сторонами у Специфікації.
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2025 року, але в будь якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором ( п. 9.1 Договору).
Згідно п. 10.13 Договору сторони згідні з відправкою Е-документів один одному в електронному вигляді з електронно-цифровим підписом засобами електронного документообігу в системі "M.E.Doc".
08.10.2024 між Продавцем та Покупцем підписано Специфікацію №1, відповідно до якої Продавець зобов`язався поставити Покупцеві кукурудзу у кількості 500 тон за ціною 8 200,00 грн за 1 тону на загальну вартість 4 100 000, 00 грн. 
15.10.2024 між Продавцем та Покупцем підписано Специфікацію №2, відповідно до якої Продавець зобов`язався поставити Покупцеві кукурудзу у кількості 300 тон за ціною 8 200,00 грн за 1 тону на загальну вартість 2 460 000, 00 грн. 
25.10.2024 року між Продавцем та Покупцем підписано Специфікацію №3, відповідно до якої Продавець зобов`язався постави Покупцеві кукурудзу у кількості 400 тон за ціною 8 200,00 грн за 1 тону на загальну вартість 3 280 000, 00 грн. 
Отже, загальна вартість Товару, який мав би бути поставлений за Договором відповідно до Специфікацій №№ 1,2,3 складає 9 840 000, 00 грн за 1 200 тон кукурудзи.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Специфікацій № 1 та №2 оплата за Товар, що підлягає поставці згідно специфікації здійснюється Покупцем на наступних умовах: 50% загальної вартості товару за Специфікацією здійснюється Покупцем у строк до 11.10.2024 року. Решта вартості отриманого товару в розмірі 36% загальної вартості, сплачується Покупцем протягом 1(одного) банківського дня з дати отримання товару. Остаточний розрахунок вартості товару у розмірі 14% загальної вартості сплачується Покупцем при наявності зареєстрованої в строки податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше 1(одного) банківського дня з дати відповідної реєстрації податкової накладної.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Специфікації № 3 оплата за Товар, що підлягає поставці згідно специфікації здійснюється Покупцем на наступних умовах: 50% загальної вартості товару за Специфікацією здійснюється Покупцем у строк до 29.10.2024 року. Решта вартості отриманого товару в розмірі 36% загальної вартості, сплачується Покупцем протягом 1(одного) банківського дня з дати отримання товару. Остаточний розрахунок вартості товару у розмірі 14% загальної вартості сплачується Покупцем при наявності зареєстрованої в строки податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше 1(одного) банківського дня з дати відповідної реєстрації податкової накладної.
На виконання умов договору у період 14.10.2024 -01.11.2024 року Покупцем було перераховано на рахунок Продавця суму у розмірі 7 396 000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №208 від 14.10.2024 на суму 780 000,00грн, №209 від 14.10.2024 на суму1270000,00грн, №243 від 22.10.2024 на суму 1476000,00грн, №225 від 17.10.2024 на суму 1230000,00грн, №286 від 31.10.2024 на суму 1000000,00грн та №293 від 01.11.2024 на суму 1640000,00грн.
Продавцем поставлено Покупцю у період з 15.10.2024 по 24.10.2024 року на виконання умов договору товару загальною кількістю 802,14т. на загальну суму 6 577 548, 00 грн, що підтверджується Видатковими накладними, а саме: №62 від 15.10.2024 на суму 209592,00 грн.; №63 від 15.10.2024 на суму 221564,00 грн; №64 від 15.10.2024 на суму 216480,00 грн; №65 від 15.10.2024 на суму 214348,00 грн; №66 від 15.10.2024 на суму 209100,00 грн; №67 від 16.10.2024 на суму 216972,00 грн.; №68 від 16.10.2024 на суму 214512,00 грн; №69 від 16.10.2024 на суму 212380,00 грн; №70 від 16.10.2024 на суму 185320,00 грн; №71 від 17.10.2024 на суму 214724,00 грн; №72 від 17.10.2024 на суму 208772,00 грн; №73 від 17.10.2024 на суму 211724,00 грн; №74 від 17.10.2024 на суму 220088,00 грн; №75 від 17.10.2024 на суму 214840,00 грн; №76 від 17.10.2024 на суму 212708,00 грн; №77 від 17.10.2024 на суму 188600,00 грн; №78 від 18.10.2024 на суму 213856,00 грн; №79 від 18.10.2024 на суму 209756,00 грн; №80 від 18.10.2024 на суму 214512,00 грн; №81 від 18.10.2024 на суму 208444,00 грн; №82 від 18.10.2024 на суму 217464,00 грн; №83 від 18.10.2024 на суму 214512,00 грн; №84 від 18.10.2024 на суму 222056,00 грн; №85 від 18.10.2024 на суму 214348,00 грн; №86 від 21.10.2024 на суму 222876,00 грн; №87 від 21.10.2024 на суму 214824,00 грн; №88 від 21.10.2024 на суму 215824,00 грн; №89 від 21.10.2024 на суму 189584,00 грн; №90 від 24.10.2024 на суму 220252,00 грн; №91 від 24.10.2024 на суму 217136,00 грн; №92 від 24.10.2024 на суму 214020,00 грн. Видаткові накладні підписані сторонами без зауважень, підписи засвідчені печатками товариств.
Таким чином, Продавцем недопоставлено Покупцю Товару на суму в розмірі 818 452, 00 грн (7 396 000, 00 (сплачено коштів) - 6 577 548, 00 (вартість поставленого Товару) = 818 452, 00 грн).
02.12.2025 Покупець направив Продавцю Повідомлення № 119, про розірвання Договору поставки № К0001/2024 від 08.10.2024 з вимогою про повернення сплачених коштів за Договором поставки № К0001/2024 від 08.10.2024. В Повідомленні, Позивач зазначив, що вказане повідомлення є одночасно повідомлення про розірвання договору з 02.12.2025 року та вимогою про повернення сплачених грошових коштів у розмірі 818 452, 00 грн за Договором, а також досудовою претензією. 
Зазначене повідомлення було надіслано в електронній формі через систему M.E.Doc, про що свідчить сформований із системи M.E.Doc протокол надіслання (відповідний файл додається). Із протоколу вбачається, що позивачем було накладено ЕЦП 2.12.25р. о 14.14. та відправлено файл о 14.15.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" направлене йому Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" Повідомлення та вимогу повернути фактично сплачені кошти не виконало, що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" з даним позовом до суду.

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України) (надалі - ГПК України).
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли зобов`язання за договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. 
Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно п. 5.4 Договору у разі прострочення продавцем строку поставки товару на строк понад 3 ( три) робочих дні від строку поставки товару, зазначеного у Специфікації до даного Договору, покупець має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, а Продавець без окремої вимоги Покупця, на четвертий календарний день зобов`язаний повернути покупцеві всю суму грошових коштів сплачених Покупцем за непоставлений товар або за вимогою Покупця сплатити штрафу розмірі 10% вартості товару.

Судом встановлено, що відповідно до умов Договору поставки № К0001/2024 від 08.10.2024 та Специфікацій до нього загальна вартість товару, який мав бути поставлений становить 9 840 000, 00 грн за 1 200 тон кукурудзи.
Позивач перерахував на рахунок відповідача кошти за товар в розмірі 7 396 000, 00 грн, що підтверджується вищезазначеними платіжними інструкціями.
Відповідач поставив позивачу товар на суму 6 577 548, 00 грн. що підтверджується вищезазначеними видатковими накладними.
Таким чином, відповідачем недопоставлено позивачу товару на суму в розмірі 818 452, 00 грн (7 396 000, 00 (сплачено коштів) - 6 577 548, 00 (вартість поставленого товару) = 818 452, 00 грн).
Доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки позивачу товару на суму 818 452, 00 грн матеріали справи не містять.
Позивач 02.12.2025 направив відповідачу Повідомлення № 119 про розірвання Договору поставки № К0001/2024 від 08.10.2024 з вимогою про повернення сплачених коштів за Договором поставки № К0001/2024 від 08.10.2024 у розмірі 818 452, 00 грн.
Доказів повернення відповідачем коштів у розмірі 818 452, 00 грн за недопоставлений товар матеріали справи не містять.
На підставі вищевикладеного, та зважаючи на відсутність доказів перерахування відповідачем позивачу коштів у розмірі 818 452, 00 грн за недопоставленй товар, позовна вимога про стягнення заборгованості у сумі 818 452, 00 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.
Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 9821 грн 45 коп. згідно платіжного доручення № 278 від 22.01.2026.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача.
З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 9821 грн 45 коп. на користь позивача.

Витрати на правову допомогу.
Витрати на правову допомогу не заявлялися.

Забезпечення позову.
Ухвалою від 18.03.2026 Заяву № без номера, документ сформований в системі “Електронний суд” 13.03.2026 (вх.№ 1986 від 13.03.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" про забезпечення позову – задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Вікторія Агро” (46001, Тернопільська область, Тернопільський р-н, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 23, оф. 313, код ЄДРПОУ 43000742, р/р НОМЕР_1 в АТ “ОЩАДБАНК”), а також на кошти, що знаходяться на будь-яких інших рахунках у банківських або інших фінансово кредитних установах та на майно Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Вікторія Агро” (46001, Тернопільська область, Тернопільський р-н, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 23, оф. 313), в межах суми 818 452, 00 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро", 46001,Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Грушевського, 23, оф.313, код ЄДРПОУ 43000742 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" , 81500, Львівська обл., Львівський р-н, м. Городок, вул.Івасюка В., буд. 2Г, код ЄДРПОУ 44706355:
- 818452 (вісімсот сто вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 00 коп. – заборгованості;
- 9821 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн 45 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Копію рішення надіслати:
-позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" - до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд";
-відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро" (46001,Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Грушевського, 23, оф.313, код ЄДРПОУ 43000742) - рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТНОЛ" , 81500, Львівська обл., Львівський р-н, м. Городок, вул.Івасюка В., буд. 2Г, код ЄДРПОУ 44706355.
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Вікторія Агро", 46001,Тернопільська обл., Тернопільський р-н, м.Тернопіль, вул.Грушевського, 23, оф.313, код ЄДРПОУ 43000742.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 25 травня 2026року. 
Суддя С.О. Хома