№522/6953/26, 3/522/2910/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1.05.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., за участю секретаря Говорової А.М., 
за участю прокурора Острик О.В.,
за участю особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи, які надійшли із Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чортків, Тернопільська області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка працювала на посаді головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, 

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області N?343-о від 19.02.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого державного інспектора Малиновської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_2 , яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, з 19 лютого 2021 року, у порядку переведення з Головного управління ДПС в Одеській області.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 20.08.2019 року N?40-о ОСОБА_1 було присвоєно 6 ранг державного службовця, категорії посади державної служби «В», підкатегорії «В1».
Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області N?707-о від 07.07.2021 ОСОБА_1 було переведено з посади старшого державного інспектора Малиновської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_2 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, на посаду головного державного інспектора відділу, організації документування і роботи з документами організаційно - розпорядчого управління Головного управління ДПС в Одеській області, як повторно визначеного переможця конкурсу.
Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області
N?710-0 від 20.05.2024 було припинено державну службу та звільнено з 31 травня 2024 року ОСОБА_1 із посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДПС в Одеській області, яку займала на період відсутності основного працівника ОСОБА_3 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, за згодою сторін, згідно з частиною другою статті 86 Закону України «Про державну службу».
Таким чином, головний державний інспектор відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування та суб?єктом на яку поширюється дія Закону відповідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП була зобов?язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст.45 вказаного Закону в частині обов?язку подати декларацію при припиненні діяльності.
Таким чином головний державний інспектор відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДПС в Одеській області Радченко О.О., як особа, яка припиняла 31.05.2024 року діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов?язана подати декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, до 00 годин 00 хвилин 01.07.2024 року.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, яка повинна бути обізнана щодо обов?язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз.1 ч.2 ст.45 Закону, подала відповідну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 27.03.2025 року о 05 годині 22 хвилині, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Датою і часом вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією
ОСОБА_1 , є фактичний час і дата несвоєчасної подачі декларації особи, яка припиняє діяльність пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто 27.03.2025 року о 05 годині 22 хвилині.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу
про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення, та складання протоколу за участю особи - 
ОСОБА_1 , а саме 23.04.2026 року.

Таким чином ОСОБА_1 , припиняючи з 31.05.2024 року діяльність на посаді головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, будучи державним службовцем 6 рангу категорії «В» та суб?єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб?єктом згідно Примітки ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно після припинення 31.05.2024 року трудової діяльності у строк 30 днів, без поважних причин, не подала декларацію, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги ст.45 Закону, та вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а подала таку декларацію більше ніж через 9 місяців 27.03.2025 року.
Прокурор Острик О.В. у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та призначити їй стягнення штраф у мінімальному розмірі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала вину у скоєнні адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що у неї був складний період у житті, та у неї не було технічної можливості подати декларацію раніше.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно частини першої, пункту 1, підпункту «в» ст.3 Закону, суб?єктами, на яких поширюються дія цього Закону - є державні службовці.
Згідно пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорії «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов?язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов?язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
Відповідно ст.1 Закону державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб?єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-"'г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням Функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої виконання функцій держави або місцевого
самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції N?4 від 13.11.2023 року «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного фонду» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов?язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були
подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду. Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00
годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.
Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов?язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п?ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов?язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов?язки.

Згідно листа за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 (вихідний N? 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року), Закон не передбачає затвердження Національним агентством обгрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП. Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Таким чином, ОСОБА_1 , припиняючи з 31.05.2024 року діяльність на посаді головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління Державної податкової служби в Одеській області будучи уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на вказаній посаді, вчинила дії, які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАї, а саме несвоєчасно, без поважних причин, не подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні указаного адміністративного правопорушення підтверджується:
- Наказом Головного управління ДПС в Одеській області N?343-о від 19.02.2021 року, згідно до якого ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого державного інспектора Малиновської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_2 , яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, з 19 лютого 2021 року, у порядку переведення з Головного управління ДПС в Одеській області,
- Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 20.08.2019 року N?40-о, згідно до якого ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця, категорії посади державної служби «В», підкатегорії «В1».
- Наказом Головного управління ДПС в Одеській області N?707-о від 07.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було переведено з посади старшого державного інспектора Малиновської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_2 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, на посаду головного державного інспектора відділу, організації документування і роботи з документами організаційно - розпорядчого управління Головного управління ДПС в Одеській області, як повторно визначеного переможця конкурсу.
- Наказом Головного управління ДПС в Одеській області
N?710-0 від 20.05.2024 року, згідно до якого було припинено державну службу та звільнено з 31 травня 2024 року ОСОБА_1 із посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління організації роботи Головного управління ДПС в Одеській області, яку займала на період відсутності основного працівника ОСОБА_3 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, до дня її фактичного виходу з відпустки, за згодою сторін, згідно з частиною другою статті 86 Закону України «Про державну службу»,
- Скрін-шотами з офіційної Інтернет-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поданої ОСОБА_1 ,
- Протоколом про адміністративне правопорушення №417/2026 від 23.04.2026 року.

Обставину, що пом`якшує відповідальність, суд враховує те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягалась. 
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно ст.35 КУпАП, відсутні.
Під час розгляду адміністративної справи судом не було встановлено поважних причин, які свідчать про те, що ОСОБА_1 не мала можливості своєчасно протягом тривалого періоду подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, так як у неї було достатньо часу для подачі указаної декларації, у справі відсутні відомості про будь - які стихійні лиха у цей період, та вона не перебувала на лікарняному.
Суд не приймає до уваги рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року, на яке посилається ОСОБА_1 , так як зазначене рішення суду від 15.07.2024 року не має значення для розгляду указаної адміністративної справи, та не спростовує доводи зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №417/2026 від 23.04.2026 року.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в суді доведена, та підтверджується вище зазначеними доказами.
Із урахуванням вище указаного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП у вигляді мінімального штрафу в дохід держави України.
Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА: 

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. на користь держави України.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави України.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, тобто не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.