Справа № 954/547/26
Номер провадження 3/954/38/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року с-ще Нововоронцовка

Суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області Олійник В. М.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення.
За протоколом про адміністративне правопорушення №4 від 07.03.2026, відповідно до направлення військової частини НОМЕР_1 №1616/1499 від 13.07.2025 стрільця 12 стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони в/ч НОМЕР_3 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, було направлено на стаціонарне лікування. ОСОБА_3 з 15.07.2025 по 12.08.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» після чого самовільно залишив місце служби (за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62026150030000304 від 20.02.2026. Водночас, солдат ОСОБА_3 , який з 13.08.2025 по 18.12.2025 фактично не перебував за місцем несення служби та не виконував обов`язки військової служби за вказаний період було нараховано та виплачено грошове забезпечення у розмірі 88 164,84 грн, внаслідок чого нанесена матеріальна шкода у вигляді переплати грошового забезпечення за вказаний вище період на вказану суму.
Відповідно до ст. 83 Статуту начальник служби бригади зобов`язаний
- знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності;
- керувати діяльністю служби і бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів, підтримувати в них внутрішній порядок;
- вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів.
Таким чином, начальник медичного пункту 4 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_4 , капітан медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало поставився до військової служби — не виконав обов`язки військової служби, а саме всупереч інтересам служби, на порушення ст. ст. 6, 9, 11, 16, 82, 83, 110-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. п. 3, 9,15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, неналежним чином вів облік і складав звітність, неналежним чином проводив з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, неналежним чином проводив перевірку 3- ого стрілецького відділення 3-ого стрілець кого взводу 12-ої стрілецької роти 4-ого батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_4 , внаслідок чого солдату ОСОБА_3 , який з 13.08.2025 по 18.12.2025 фактично не перебував за місцем несення служби та не виконував обов`язки військової служби за вказаний період було нараховано та виплачено грошове забезпечення у розмірі 88164,84 грн.

Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав пояснення, за якими зазначав, що до його функціональних обов`язків, як начальника медичного пункту батальйону відсутні засоби СЕДО для контролю за особовим складом. ОСОБА_3 виходив на зв`язок, повідомляв його про перебування на стаціонарному лікуванні. Разом з тим, з моменту виявлення адміністративного правопорушення минуло три місяці. З огляду на викладене просив винести законне рішення.

Докази щодо встановлених фактичних обставин.
За витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62026150030000304 від 20.02.2026, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації. який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 у військовому званні «солдат», діючи умисно в порушення вимог ст. 2.11 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 17 грудня 2025 року самовільно залишив КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», де проходив стаціонарне лікування, ухиляється від проходження військової служби, використовуючи виниклий у зв`язку э цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.
Додано матеріали службового розслідування, за якими підтверджено факт, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 у військовому званні «солдат».
Долучено письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , направлення ОСОБА_3 на стаціонарне лікування, довідку про нарахування ОСОБА_3 заробітної плати. 
За повідомленням КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», ОСОБА_3 станом на 17.12.2025 на лікуванні не перебуває.
За функціональними обов`язками Начальника медичного пункту НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_4 не здійснює облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів.
Суд визнає неналежним доказом акт службового розслідування, з огляду, що текст такого документу неможливо прочитати (через неякісне виготовлення копії).

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому був неодноразово продовжений і діяв на вказані дати.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, всупереч з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Положення ч. 2 ст. 17215 КУпАП має бланкетний характер, оскільки його диспозиція не містить складу правопорушення, а відсилає до закону (нормативно-правових актів), що регулюють правовідносини у сфері військової служби, зокрема щодо функціональних обов`язків особи, яка притягається до відповідальності, невиконання (неналежне виконання) яких має складати склад зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Висновок суду.
Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не доведена, з огляду на наступне.
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за наявності сукупності обов`язкових елементів складу правопорушення, а саме: чітко визначених службових обов`язків; їх невиконання або неналежного виконання; реальної можливості їх виконати; причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) особи та наслідками. 
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували кожен із зазначених елементів.
Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, а відтак для встановлення складу правопорушення необхідно чітко визначити нормативний акт або посадову інструкцію, якою передбачено конкретні обов`язки особи.
Протоколом про адміністративне правопорушення визначено, що відповідно до ст. 83 Статуту начальник служби бригади зобов`язаний, зокрема вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів.
Натомість з наданого переліку функціональних обов`язків Начальника медичного пункту 4 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 не здійснює такий облік і не складає відповідну звітність.
Доказів, що ОСОБА_1 на період з 13.08.2025 по 18.12.2025 був зобов`язаним вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів, не додано.
Для об`єктивної сторони недбалості за вказаним адміністративним правопорушенням необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.
Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Отже, не доведено, що саме ті дії, за невиконання яких складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , входили до кола його службових обов`язків.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 мав реальну можливість впливати на перебування військовослужбовця ОСОБА_3 за місцем служби або на процес нарахування грошового забезпечення. Сам по собі факт перебування військовослужбовця поза місцем служби не свідчить про недбалість конкретної службової особи без встановлення її повноважень щодо контролю за такими обставинами.
Відсутнє доведення причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 та наслідками у вигляді переплати грошового забезпечення. Матеріали справи не містять відомостей про те, що саме дії або бездіяльність ОСОБА_1 стали безпосередньою причиною нарахування коштів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Керуючись, ст. 172-15, 221, 268, 280, 283, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Суддя В.М. Олійник